Справа № 703/4367/26 
2/703/2742/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року м. Сміла 
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Проценко А.М., 
за участю секретаря судового засідання Вовк І.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представником позивача подано до суду позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача суму загальної заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025 у розмірі 91 884 грн 69 коп., посилаючись на те, що 04.04.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 у вигляді електронного документа. Згідно з цим позивач надав у користування відповідачеві кредит в сумі 25 000 грн 00 коп. На момент подачі позовної заяви до суду утворилася заборгованість в сумі 91 884 грн 69 коп., що складається з: 24 999 грн 48 коп. – сума заборгованості за основним боргом (тіло кредиту); 54 385 грн 21 коп. – сума заборгованості за відсотками та 12 500 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею, штрафом.
23.02.2026 між ТОВ «Лінеура Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-5/26, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025 в сумі 91 884 грн 69 коп.
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати боргу у встановлений строк і не повернув позивачу 24 999 грн 48 коп. основної суми боргу, не сплатив суму заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 54 385 грн 21 коп. та не сплатив заборгованість за пенею, штрафом в розмірі 12 500 грн 00 коп., які підлягають стягненню відповідно до умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025. Ця заборгованість виникла протягом строку кредитування і підтверджується договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту та розрахунком заборгованості.
Ухвалою суду у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.
Суд з врахуванням вимог ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором.
Судом встановлено, що 04.04.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами кредитного договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку договору, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту.
Суд зазначає, що кредитний договір містить інформацію про суму кредиту, дату укладення правочину, процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом, та будучи вільним в його укладенні, виборі контрагента та визначенні умов, в тому числі і щодо нарахування відсотків, погодився таким чином на сплату процентів за користування кредитними коштами у встановленому договором розмірі.
04.04.2025 року позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «49152» було підписано договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписавши який останній підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування.
04.04.2025 року позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «19754» було підписано паспорт споживчого кредиту, підписавши який останній підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування.
ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику грошові кошти в сумі 25 000 грн 00 коп. шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку останній вказав при оформленні кредиту.
23.02.2026 між ТОВ «Лінеура Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-5/26, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025 в сумі 91 884 грн 69 коп.
Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ — це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Правовідносини щодо кредитного договору врегульовані такими нормами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Положення статті 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором.
Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд зазначає, що перехід права вимоги за кредитним договором (договір факторингу, договір про відступлення прав вимоги) ґрунтується на таких нормах закону.
Договір факторингу передбачає, що одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти іншій стороні (клієнту) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора можуть включати надання послуг, пов`язаних із грошовою вимогою (ст. 1077 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Новий кредитор набуває права первісного кредитора на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень.
За сукупністю наданих доказів суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження обставини щодо порушення прав позивача, які полягають в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за кредитом.
Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Свеа Фінанс» посилалося на те, що на дату складання позовної заяви, у відповідача наявна заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025 в розмірі 91 884 грн 69 коп., що складається з: 24 999 грн 48 коп. – сума заборгованості по основному боргу (тілом кредиту); 54 385 грн 21 коп. – сума заборгованості за відсотками та 12 500 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею, штрафом.
Заборгованість за тілом кредиту та відсотками підтверджено в повному розмірі та належним чином.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 500 грн 00 коп. за пенею, штрафом суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває цього часу.
У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 999 грн 48 коп. та заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 54 385 грн 21 коп., що в загальному розмірі становить 79 384 грн 69 коп.
За вказаних підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом частково задовольняються вимоги позивача (в розмірі 79 384 грн 69 коп.), то сума стягнення судового збору на користь позивача складатиме 2 300 грн 21 коп.
Керуючись ст. 11, 14-16, 610-612, 623, 625, 629, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст. 2, 18, 77-81, 259, 263-265,280-281 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, номер рахунку в АТ «ОТП БАНК» НОМЕР_3 , МФО 300528) суму заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5435782 від 04.04.2025 в розмірі 79 384 (сімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн 69 коп., а також судовий збір в розмірі 2 300 (дві тисячі триста) грн 21 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Реквізити сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, номер рахунку в АТ «ОТП БАНК» НОМЕР_3 , МФО 300528.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:         А.М.Проценко