Справа № 697/2601/24 
Провадження № 1-кп/697/38/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026 м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канева кримінальне провадження № 1 2024 25 034 0000295 від 26.09.2024 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 з 12.08.2024 строком на 90 діб, 15.09.2024, близько 21.00 год., більш точного часу судом не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи поблизу магазину «Делікат», який розташований по вул. Енергетиків, 6 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, таємно, шляхом знахідки, викрав мобільний телефон марки «Хіаomi» модель «Redmi 9А», який належить ОСОБА_5 , під чохлом якого були грошові кошти в сумі 2000 гривень, що лежав на парапеті поблизу магазину «Делікат», вартість згідно судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/13747-ТВ від 02.10.2024 складає 1499,60 грн., картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», вартість якої становить 180 грн., після чого залишив вищевказаний телефон собі для власного використання до моменту виявлення працівниками поліції 25.09.2024, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3679,60 гривень
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
Позиція учасників процесу.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до заяви не наполягав на суворій мірі покарання щодо обвинуваченого, цивільний позов не заявляв, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого його кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.
Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення: таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено. 
Мотиви призначення покарання
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, до категорії осіб, які мають групу інваліднолсті не відноситься, нга обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку.
Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що йому необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосування вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Зазначене узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 – не обиралась.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
З цих підстав, керуючись статтями 100, 349, 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/13747-ТВ від 02.10.2024 на суму 1591, 80 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 копійок). 
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки Redmi 9А 2/32 Gb (модель М2006С3LG) залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляціної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1