ДОДАТКОВА 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/1552/24(908/3669/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Картере В. І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна"
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат 
у справі № 908/1552/24 (908/3669/25)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька хендлінгова компанія" 
до відповідача-1: Акціонерного товариства "Мотор Січ"
до відповідача-2: Акціонерного товариства "Банк Альянс" 
третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" 
третя особа-2: Головне управління ДПС у Запорізькій області 
третя особа-3: Комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Запоріжжя" 
про визнання недійсною Додаткової угоди від 12.10.2023 до Договору про поставку авіаційного палива для заправки повітряних суден № 20 від 28.10.2013 та стягнення 5 993 830,31 грн 
у межах справи № 908/1552/24
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька хендлінгова компанія"

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/1552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька хендлінгова компанія" (далі - ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія").

08.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ліквідатора ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" - арбітражного керуючого Бандоли О. О. до Акціонерного товариства "Мотор Січ" (далі - АТ "Мотор Січ") та Акціонерного товариства "Банк Альянс" (далі - АТ "Банк Альянс", Банк) про:
- визнання недійсною Додаткової угоди від 12.10.2023 до Договору про поставку авіаційного палива для заправки повітряних суден № 20 від 28.10.2013, укладеної між АТ "Мотор Січ" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія";
- стягнення з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" грошових коштів в сумі 5 993 830 грн 31 коп.

20.01.2026 рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/1552/24 (908/3669/25) позов задоволено.
Визнано недійсною Додаткову угоду від 12.10.2023 до Договору про поставку авіаційного палива для заправки повітряних суден № 20 від 28.10.2013, укладену між АТ "Мотор Січ" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія".
Стягнуто з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" грошові кошти в сумі 5 993 830 грн 31 коп.
Стягнуто з АТ "Мотор Січ" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" витрати зі сплати судового збору у розмірі 37 174 грн 18 коп.;
Стягнуто з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" витрати зі сплати судового збору у розмірі 37 174 грн 18 коп.

28.04.2026 постановою Центрального апеляційного господарського суду (повну постанову складено 05.05.2026) рішення Господарського суду Запорізької області від 26.11.2025 у справі № 908/1552/24 (908/3669/25) змінено, викладено його резолютивну частину у наступній редакції:
"Позов задовольнити частково.
Визнати недійсною Додаткову угоду від 12.10.2023 до Договору про поставку авіаційного палива для заправки повітряних суден № 20 від 28.10.2013, укладену між АТ "Мотор Січ" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія". 
Стягнути з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" грошові кошти в сумі 5 285 159 грн 08 коп.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія.".
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги АТ "Мотор Січ" покладено на скаржника.
Стягнуто з ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" на користь АТ "Банк Альянс" витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 12 756 грн 08 коп. 

АТ "Банк Альянс" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бандоли О. О. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційні скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2026 у справі №908/1552/24(908/3669/25).

09.07.2026 постановою Верховного Суду у справі № 908/1552/24 (908/3669/25) касаційну скаргу АТ "Банк Альянс" залишено без задоволення. 
Касаційну скаргу ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бандоли О. О. задоволено.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2026 у справі № 908/1552/24(908/3669/25) скасовано. 
Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.11.2025 у справі №908/1552/24(908/3669/25) залишено в силі. 
Поновлено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 26.11.2025 у справі № 908/1552/24 (908/3669/25). 
Стягнуто з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" 17 008,11 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Доручено Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

13.07.2026 (через підсистему "Електронний суд") Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (далі - ТОВ "Люкс Країна") подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 908/1552/24 (908/3669/25), у якій заявник просить стягнути з АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Люкс Країна" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг АТ "Банк Альянс" і ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" в сумі 20 000 грн.

15.07.2026 ухвалою Верховного Суду прийнято до розгляду ТОВ "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 908/1552/24 (908/3669/25). Повідомлено учасників справи, що розгляд заяви ТОВ "Люкс Країна" відбудеться в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ТОВ "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частин четвертої-шостої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.12.2025 у справі № 908/2136/23).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно зі сталою і послідовною практикою Верховного Суду витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, керуючись конкретними обставинами справи та фінансовим станом обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа - ТОВ "Люкс країна" зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, який вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи у розмірі 20 000 грн та повідомила Суду, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі. Заявник зазначив, що на даній стадії розгляду справи в якості доказів неможливо надати, зокрема, акт наданих послуг (виконаних робіт) та Звіт про надану правничу допомогу, які підписуються сторонами за результатами наданої правової (правничої) допомоги, оскільки надання правової допомоги на момент подання цього відзиву не завершено.

До заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ "Люкс Країна" додано копії Договору про надання правничої допомоги № 02-07/2022 від 07.07.2022, Додаткової угоди № 12 від 29.12.2023, Додаткової угоди № 20 від 19.06.2026, Звіту від 10.07.2026 про надання правової (правничої) допомоги за Додатковою угодою № 20 від 19.06.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 02-07/2022 від 07.07.2022, Акту приймання-передачі послуг за Додатковою угодою № 20 від 19.06.2026, Рахунку-фактури від 10.07.2026.

27.07.2026 АТ "Банк Альянс" подано до Верховного Суду заяву, в якій Банк вважає, що у задоволенні заяви ТОВ "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цій справі слід відмовити. АТ "Банк Альянс" зазначає, що за зміст правничої допомоги за Договором №02-07/22 полягає у захисті прав і законних інтересів клієнта в питаннях, що виникають під час здійснення ним господарської діяльності, натомість предмет спору у цій справі не пов`язаний з господарською діяльністю ТОВ "Люкс Країна". Банк вважає, що правовий аналіз та підготовка відзиву не вимагали значного обсягу часу, а також наголошує на незмінності правової позиції заявника протягом розгляду справи та обізнаності адвоката із обставинами справи. АТ "Банк Альянс", крім того, зазначає, що заявник не наводить поважних підстав неподання відповідних доказів, які були у нього в наявності до закінчення судових дебатів, зокрема Договір №02-07/22 від 07.07.2022 та Додаткова угода до нього, які існували до ухвалення постанови у цій справі.

У постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, на яку посилається АТ "Альянс Банк", Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, пославшись на постанову Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, зробив висновки щодо застосування статті 246 Цивільного процесуального кодексу України (яка є аналогічною статті 221 ГПК України) та вказав, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат

У справі № 285/5547/21 Верховний Суд урахував, що рішення суду першої інстанції було ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту ухвалення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Верховний Суд неодноразово посилався на вказані висновки, зокрема, постанови від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22, від 16.04.2025 у справі № 910/14752/23, від 01.07.2025 у cправі № 911/2192/24, від 15.08.2025 у справі № 911/1927/24, від 14.01.2026 у справі № 910/11614/24. 

Оскільки Звіт про надання правової (правничої) допомоги від 10.07.2026 з описом наданих адвокатом послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.07.2026 та рахунок-фактура № 1 від 10.07.2026 датовані після ухвалення постанови Верхового Суду у цій справі (09.07.2026) і відповідно, не могли бути подані раніше, Верховний Суд вважає за можливе здійснити перевірку цих доказів та надати їм відповідну оцінку.

Відповідно до Звіту про надання правової (правничої) допомоги від 10.07.2026 адвокат Солошенко С. В. на підставі Договору про надання правничої допомоги № 02-07/22 від 07.07.2022 та Додаткової угоди № 20 від 19.06.2026, укладеного з ТОВ "Люкс Країна" (клієнт), за дорученням клієнта здійснював надання правничої допомоги, яка полягала у захисті прав і законних інтересів клієнта як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду при розгляді касаційних скарг АТ "Банк Альянс" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2026 у межах справи № 908/1552/24 (908/3669/25) за позовом ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" до ТОВ "Мотор Січ", АТ "Банк Альянс" про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 5 993 830,31 грн. 

У Звіті про надання правової (правничої) допомоги від 10.07.2026 зазначено перелік виконаних адвокатом робіт, а саме: правовий аналіз касаційних скарг АТ "Банк Альянс" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" та інших матеріалів справи, аналіз правових позицій Верховного Суду у подібних справах, визначення правової позиції тривалістю 3 год, підготовка і подання до суду відзиву на касаційну скаргу тривалістю 3 год, аналіз поданих АТ "Банк Альянс" та ТОВ "Запорізька хендлінгова компанія" відзивів на касаційні скарги та формування позиції з їх урахуванням тривалістю 2 год, участю у засіданні суду касаційної інстанції 09.07.2026, з урахуванням часу прибуття до суду, часу на підготовку до розгляду справи та часу очікування засідання тривалістю 2 год, разом 10 год, сума - 20 000 грн. 

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 10.07.2026 адвокат в порядку, визначеному договором про надання правничої допомоги № 02-07/22 від 07.07.2022 та Додатковою угодою № 20 від 19.06.2026 надав клієнту правову (правничу) допомогу, обумовлену Додатковою угодою № 20 та обсяг якої наведений в Звіті від 10.07.2026, а клієнт прийняв надану адвокатом правову (правничу) допомогу та зобов`язується її оплатити (п. 1 Акту). Загальна вартість послуг адвоката за надання правової (правничої) допомоги, а також понесених витрат за Додатковою угодою № 20 від 19.06.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 02-07/22 від 07.07.2022 становить 20 000 грн (п. 4 Акту). 

Матеріалами справи підтверджується вчинення представником ТОВ "Люкс Країна" дій щодо представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції, вказаних у Звіті про надання правової (правничої) допомоги від 10.07.2026.

Здійснивши оцінку розміру судових витрат, понесених третьою особою на правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи судом касаційної інстанції, керуючись ст. 123, 126, 129 ГПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт та позицію третьої особи при розгляді справи, беручи до уваги критерії необхідності, розумності, пропорційності, співмірності із виконаною роботою, справедливості розміру таких витрат, а також заперечення АТ "Банк Альянс", Верховний Суд дійшов висновку про покладення на АТ "Банк Альянс", понесених третьою особою судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 20 000 грн.

Додаткова постанова складена у межах розумного строку з урахуванням перебування суддів Пєскова В. Г., Жукова С. В., Картере В. І. у відпустках та з метою дотримання права іншої сторони на подання заперечень на заяву.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про розподіл судових витрат задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360506) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 20-В, офіс 1037, код ЄДРПОУ 39237508) 20 000 (двадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
3. Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ. 

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков 

В. Картере