ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року 
м. Харків
справа № 645/1806/24
провадження № 22-ц/818/3971/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,
сторони справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи – орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Саніна Арсенія Олександровича який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2026 року в складі судді Спесивцева О.В.,-
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, в якій просив визнати недієздатною ОСОБА_2 , що народилася в с. Ким, Середино-Будського району, Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити опіку над ОСОБА_2 за поданням опікунської ради Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради і призначити опікуном ОСОБА_2 її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування заяви посилалася на те, що він є сином ОСОБА_2 , через зміни у головному мозку, а саме часткової атрофії, ОСОБА_2 погано розмовляє та не може висловити свої думки, не здатна без сторонньої допомоги одягнутись, приготувати їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не в змозі без супроводу вийти з дому, оскільки не усвідомлює своє місцезнаходження, не може дати належну оцінку діям оточуючих. Крім того, ОСОБА_2 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та потребує постійної сторонньої допомоги і контролю.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , недієздатною. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 року вирішено питання щодо виправлення помилки в рішенні суду від 04.09.2024 року та постановлено виправити помилку у вступній та резолютивній частині рішення суду від 04.09.2024 року та в повному тексті рішення суду від 04.09.2024 року та вважати вірним РНОКПП ОСОБА_2 - НОМЕР_2 .
23.03.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника- адвоката Саніна А.О., надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова районного суду від 10.02.2025, а саме просить: виправити описку допущену в описовій та мотивувальній частині ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 року по справі №645/1806/24, шляхом викладення її першого абзацу в редакції резолютивної частини рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 року, а саме: «Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , недієздатною. Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .».
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2026 року у задоволені заяви ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки відмовлено. 
Ухвала мотивована тим, що як вбачається з ухвали суду від 10.02.2025 року, судом не було допущено описку, а заявник фактично не погоджується із змістом описової та мотивувальної частини ухвали суду про виправлення описки, що є підставою для її оскарження в порядку, встановленому ЦПК України.
Не погодившись з ухвалою суду Санін А.О. який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення яким заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року по цивільній справі №645/1806/24 задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при винесені ухвали від 10.02.2025 року допустився помилки в написанні, у її описової та мотивувальній частині що фактично призвело до спотворення первісного тексту такого рішення в ухвалі від 10.02.2025 року, призвело до юридичної невизначеності його дійсного змісту.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах питання, ,що було предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в постанові суду незалежно від того, чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Помилкою є неправильність в діях і висновках суду.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2024 задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , недієздатною. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року вирішено питання щодо виправлення помилки в рішенні суду від 04 вересня 2024 року та постановлено виправити помилку у вступній та резолютивній частині рішення суду від 04 вересня 2024 року та в повному тексті рішення суду від 04 вересня 2024 року та вважати вірним РНОКПП ОСОБА_2 – НОМЕР_2 .
Проте 23.03.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника- адвоката Саніна А.О., знову надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова районного суду від 10.02.2025, в якій заявник просить виправити описку допущену в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року, змінивши описову та мотивувальну частини вказаної ухвали шляхом зазначення РНОКПП ОСОБА_2 –  НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму про виправлення описки в ухвалі суду від 16.11.2016 "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року по справі № 369/8367/16-ц (провадження № 61-10808св18) виходив з того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. Верховний Суд зауважив, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017 р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.
Верховний суд у постанові від 15.01.2021 року у справі №905/2135/19 підкреслив, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, розділових знаках тощо).
Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.
Також Верховний Суд наголосив на те, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).
Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.
Частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає що як вбачається із матеріалів справи на аркушах справи 13, 50, 182 у томі першому справи №645/1806/24 знаходиться копія картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до змісту якої вбачається що ідентифікаційний номер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є саме номер – НОМЕР_2 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року питання щодо вірного написання РНОКПП особи ОСОБА_2 вже було вирішено та у резолютивній частині даної ухвали зазначено – «Виправити помилку у вступній та резолютивній частині рішення суду від 04.09.2024 року та в повному тексті рішення суду від 04.09.2024 року та вважати вірним РНОКПП ОСОБА_2 – НОМЕР_2 ».
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що сформульовані Олефір М.М. у заяві про виправлення описки мотиви незгоди заявника із формулюванням тексту ухвали суду першої інстанції не є опискою та виправленню не підлягають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви про виправлення описки, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий         О. Ю. Тичкова

Судді          О.В. Маміна

Ю.М. Мальований