490/6414/26 від27.08.2026
н\п 3/490/1765/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу серії ЕПР1 №714531 від 09.07.2025 року, 09 липня 2026 року о 07 годині 40 хвилин в м. Миколаєві, перехрестя 3 Слобідської та вулиці Марка Кропивницького, яке регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на дозволений, зелений, сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3 “б”, 8.7.3.е Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.
В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.
Захисник в судове засіданні не з`явився, повідомлявся належним чином.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.
Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно з вимогами ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів вбачається, що 09 липня 2026 року о 07 годині 40 хвилин в м. Миколаєві, перехрестя 3 Слобідської та вулиці Марка Кропивницького, яке регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на дозволений, зелений, сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3 “б”, 8.7.3.е Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.
Проте наявними матеріалами справи не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаної ДТП за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
Зі схеми ДТП неможливо встановити факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зокрема, що він здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, в наслідок чого відбулася ДТП, оскільки у вказаній схемі ніяким чином не відображено даний факт, лише зазначено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди світлофор працював.
При цьому з письмових пояснень як самого ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 , також неможливо встановити обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки кожен з них зазначає, що перехрестя він рухався на зелений сигнал світлофора.
Крім того, працівниками поліції в повній мірі не встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки за фактом даного ДТП за іншим адміністративним протоколом ОСОБА_1  є потерпілою особою, в той час як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_2 , на якого складено протокол про адміністративне правопорушення також за здійснення руху на забороняючий сигнал світлофору.
Відомостей про свідків, які б могли підтвердити обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах провадження немає.
Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.
Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Такі недоліки є недопустимими при складанні матеріалів справи та не дають можливості повно, всебічно оцінити обставини справи, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішення судом про притягнення особи до відповідальності.
Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до складання протоколу та матеріалів справи, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.
Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які б перешкоджали розповсюдженню таких дій.
Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (щодо неможливості обґрунтовувати обвинувачення на доказах, одержаних незаконним шляхом, та тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь), вимог статті 6 Європейської Конвенції з прав людини (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумним сумнівом»), дає суду підстави для висновку про недоведеність належними доказами наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У відповідності до рішень ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04 та рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність належних доказів вчинення особою правопорушення, поставленого йому в провину, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л. Лященко