Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 р. 	Справа № 520/28781/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/28781/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просила:
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про внесення даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ("Оберіг") та постановлення ОСОБА_1 на військовий облік;
- зобов`язати Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ("Оберіг") відомості щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 і виключити ОСОБА_1 з військового обліку, як особу, яка не підлягає військовому обліку.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не виявляла бажання стати на військовий облік, а тому ніколи не зверталася до жодного відповідного державного органу з заявами про взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Обставин, що передбачені законодавством для взяття позивача на військовий облік як військовозобов`язаної відсутні. Крім того, безпосередньо відповідач у своїй відповіді №5075/ВОБ від 30.08.2025 зазначає, що «неможливо однозначно встановити підстави для взяття на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Вказане свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 безпідставно взято позивача на військовий облік військовозобов`язаних та внесено неправдиву інформацію до Реєстру, що, в свою чергу, є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 адміністративний позов залишено без задоволення.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що станом на час розгляду справи відомості Реєстру щодо неї є недостовірними, або що наявні визначені законом підстави для виключення позивача з військового обліку.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка, із посиланням на обставини справи, зазначає, що вона має вищу освіту кваліфікація «Юрист» (диплом спеціаліста, спеціальність «Правознавство», виданий 29.06.1996 Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого). Ніколи не здобувала та не має будь-якої освіти за медичними, фармацевтичними чи суміжними спеціальностями, до червня 2025 року ніколи не відвідувала ТЦК та СП жодних заяв не писала, згод не надавала . ВЛК не проходила з 1996 року по теперішній час безперервно працює в органах Харківської обласної прокуратури виключно за отриманим фахом. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що ТЦК та СП протиправно вніс дані про позивачку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як первинно у 2021, так і у 2025 роках, та поставив її на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності законних підстав
Наголошує, що судом першої інстанції безпідставно надано перевагу доказам (документам), що надані ТЦК та СП 08.04.2026 (оновлений витяг з Реєстру, дані у якому змінені після 01.08.2025 , тобто після отримання окресленим суб`єктом владних повноважень висновків ВЛК, що проведено у примусовому (безальтернативному) для позивачки порядку ), у частині наявної спеціальності (підстав постановлення на облік) - «Діловод», та залишено поза увагою (фактично відхилено) такий самий витяг з Реєстру, наданий пані ОСОБА_1 самим ТЦК та СП раніше, та долучений нею до позовної заяви від 29.10.2025 одразу (копія надається повторно), з первинними даними щодо підстав постановлення її на облік саме як «сестри медичної». При цьому, дата внесення даних про особу в Реєстр залишилася незмінною 10.12.2021, що також залишено поза увагою суду першої інстанції.
За результатами апеляційного розгляду позивачка просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Міністерства оборони України надало відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 – відмовити в повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_5 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до позовної заяви, наприкінці червня 2025 року позивачу стало відомо (зокрема у зв`язку з отриманням ХРУП №3 ГУНП в Харківській області звернення районного ТЦК та СП від 10.06.2025 щодо необхідності доставлення позивача, як особи, яка вчинила порушення законодавства про мобілізацію), що персональні дані позивача внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ("Оберіг") – автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи, призначеної для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаних, яка створена для забезпечення військового обліку громадян України та використовується для обліку мобілізаційного ресурсу.
Згідно витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованого станом на 21.07.2025, ОСОБА_1 є військовозобов`язаною, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звання: Рядовий; Номер в реєстрі Оберіг: 101220211455578400020; ВОС: 879249 молодший спеціаліст з медичною освітою, сестра медична (брат медичний).
21.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до Міністерства оборони України із запитом у якому, із зазначенням відповідних обставин, просила надати інформацію про підстави внесення її персональних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів / ЄДР "Оберіг" та джерел інформації на підставі яких це здійснено і постановлено ОСОБА_1 на облік військовозобов`язаних в якості "медичної сестри". Враховуючи, що безпідставне та незаконне включення ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів / АІКС "Оберіг" проведене всупереч положенням законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", та вимагає від неї вчинення інших подальших дій, які порушують її права, просила видалити дані ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів / ЄДР "Оберіг" і виключити/зняти її з військового обліку, як особу, яка не підлягає військовому обліку взагалі з будь-яких законних, на теперішній час, підстав.
Відповідно до листа Міністерства оборони України Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.08.2025 №5075/ВОБ у травні 2022 року у ході активних бойових дій на території міста Харкова, внаслідок ракетного удару, у ІНФОРМАЦІЯ_7 було втрачено частину відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, узагальнених в облікових документах. У зв`язку з чим. неможливо однозначно встановити підстави для взяття на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до наявних облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також інформації у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на загальному військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , як солдат запасу, з 10.12.2021. 01.06.2025 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнана придатною до військової служби. Враховуючи викладене, порушень з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 не виявлено.
Згідно оновленого витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 внесено зміни, а саме ВОС: 901074 Діловодство, Діловод.
З наданого позивачем диплому від 29.06.1996 ЛА НОМЕР_2 про освіту, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вищу юридичну освіту, що підтверджується дипломом, виданого 29.06.1996 Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого за спеціальністю «Правознавство».
Внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач вважає безпідставним, таким, що порушує її права, оскільки будь-якої освіти у галузі медицини або фармацевтики у позивача ніколи не було, позивач завжди працювала за юридичною спеціальністю у зв`язку із чим звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону №2232-ХІІ жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням для проходження базової військової служби за їх заявою (зверненням) беруться на військовий облік призовників. Після проходження базової військової служби звільнені з військової служби жінки за їх бажанням беруться на військовий облік військовозобов`язаних у порядку та строк, визначені частиною одинадцятою статті 26 цього Закону.
Жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і закінчили заклади професійної, фахової передвищої або вищої освіти та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, крім зазначених в абзаці другому цієї частини, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням.
Перелік спеціальностей, по одержанні яких придатні до військової служби жінки перебувають на військовому обліку, станом на час взяття позивача на військовий облік у 2007 році, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.1994 №711.
Вказаний перелік містить наступні спеціальності:
1) Медична;
2) Зв`язок: телефоністи, телеграфісти, радисти, радіотелефоністи, радіотелеграфісти, радіометристи, радіомеханіки, радіооператори, телеграфні механіки, фототелеграфісти, фоторадіотелеграфісти;
3) Обчислювальна техніка: техніки, майстри, механіки, оператори;
4) Оптичні та звукометричні засоби вимірювання і метрології: техніки, майстри, метеоспостерігачі, гідрометеоспостерігачі;
5) Картографія, топогеодезія, фотограметрія і аерофотослужба: фотограметристи, фотолаборанти, оператори, майстри, гравери, топогеодезисти, цинкографи, теодолітники;
6) Поліграфія: гравери, цинкографи, майстри поліграфічних машин;
7) Кінорадіомеханіки.
Тобто, вказаний перелік не містить спеціальностей, які здобула позивач: "Правознавство".
Наказом Міністерства оборони від 11.10.2021 №313 затверджений Перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями, після одержання яких жінки беруться на військовий облік військовозобов`язаних та Перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями (зі змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони №35 від 07.02.2022).
У Переліку спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями не міститься спеціальність "Правознавство".
Відповідно до ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.
Водночас порядок взяття на облік жінок, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", сам закон не містить.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (надалі - Порядок №1487).
Відповідно до п. 50 Порядку №1487 заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти, які здійснюють підготовку жінок за медичною або фармацевтичною спеціальністю, за два місяці до завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою подають список щодо таких жінок (додаток 14) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності яких вони розташовані.
Зазначені списки є підставою для оформлення жінкам тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (без визначення ступеня їх придатності для виконання військового обов`язку та відмітки про взяття на облік) та внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Видача тимчасових посвідчень військовозобов`язаного зазначеним у списках жінкам, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, здійснюється районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого розташовані заклади освіти. Строк дії таких посвідчень - 30 діб.
Жінки, яким видано тимчасові посвідчення військовозобов`язаного (із строком дії 30 діб), повинні в семиденний строк з дня отримання таких посвідчень прибути до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого задеклароване/зареєстроване місце їх проживання, для взяття на військовий облік.
Взяття жінок на військовий облік військовозобов`язаних здійснюється після визначення їх придатності до військової служби, внесення персональних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим оформленням відповідного військово-облікового документа.
Згідно з п. 51 Порядку №1487 керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій повідомляють відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки про жінок, які працюють у зазначених органах, на підприємствах, в установах та організаціях та які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю і не перебувають на військовому обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Непрацевлаштовані жінки прибувають самостійно до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних.
Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною у переліку, затвердженому Міноборони, крім тих, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням на загальних засадах, визначених цим Порядком.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не зверталась із заявою про взяття її на військовий облік військовозобов`язаних.
Щодо жінок, які мають медичну або фармацевтичну спеціальність та підлягають взяттю на військовий облік законодавець визначає порядок для трьох категорій, а саме: 1) жінки, які лише закінчили навчання, 2) працевлаштовані жінки, 3) не працевлаштовані.
При цьому взяття на облік всіх категорій жінок здійснюється лише після визначення їх придатності до військової служби, що встановлюється за результатами ВЛК.
Так, про жінок, які закінчують навчання за медичною або фармацевтичною спеціальністю, подаються списки закладами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти до Р(М)ТЦК та СП, які видають вказаним жінкам тимчасові посвідчення військовозобов`язаного строком дії на 30 днів. В свою чергу, такі жінки повинні в семиденний строк з дня отримання таких посвідчень прибути до Р(М)ТЦК та СП, на території відповідальності якого задеклароване/зареєстроване місце їх проживання, для взяття на військовий облік.
Списки працевлаштованих жінок за медичною або фармацевтичною спеціальністю подають до відповідних Р(М)ТЦК та СП саме керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, де вони працюють.
Окремо слід звернути увагу, що абз. 2 п. 10 ч. 1 Закону №2232-ХІІ, який набрав чинності 18.05.2024, та передбачає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Тобто вказаний обов`язок стосується саме уточнення персональних даних, а не взяття на облік.
Такий висновок ґрунтується на системному аналізі цієї норми, зважаючи, що особа ні через центр надання адміністративних послуг, ні через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста не зможе стати на військовий облік.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Пунктом 7 Положення №154 визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Частинами 1, 3, 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий облік поділяється на облік призовників і облік військовозобов`язаних. Військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників і військовозобов`язаних ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
У ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ зазначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Суд зазначає, що з 16.03.2017 діє Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» за №1951-VIII (надалі - Закон №1951-VIII), який визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
Відповідно до статті 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру відповідно до статті 2 Закону №1951-VIII є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Статтею 9 цього Закону №1951-VIII визначено права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів: 1. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. 2. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що Закон №1951-VIІІ визначає, що такий реєстр містить дані про:
- призовників - це громадяни України приписані до призовних дільниці;
- військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
- резервісти військовозобов`язані, які у добровільному порядку проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань.
Статтею 33 Закону №2232-XII визначено загальні правила військового обліку, де військовий облік поділяється на облік призовників і облік військовозобов`язаних.
Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно з пунктом 22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, судовим розглядом не встановлено, а відповідачами не доведено того, що ОСОБА_1 має спеціальності чи професії, споріднені з відповідними військово-обліковими спеціальностями, чи іншої спеціальності, після одержання якої могла би бути взята на військовий облік та добровільно на військовий облік ніколи не ставала, а тому відповідач протиправно та за відсутності належних підстав, передбачених Законом 2232-XII, взяв позивачку на військовий облік військовозобов`язаних та вніс дані про позивачку до Єдиного державного реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Матеріалами справи підтверджено, що у відповідь на звернення позивача щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідачем фактично відмовлено позивачу у виключенні її з військового обліку військовозобов`язаних осіб.
При цьому, як у відповідях на звернення позивача, так і клопотанні про долучення доказів від 08.04.2026 на позовну заяву відповідач фактично зазначає, що документи, які є підставою для взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних в нього відсутні.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Наразі Закон №2232-XII не встановлює правових наслідків протиправної постановки на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності належної підстави у вигляді виключення з військового обліку.
Разом із тим, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зазначив, що законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку", при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. З аналізу положень Закону № 2232-ХІІ висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних (пункти 37, 39 постанови).
Оскільки частина шоста статті 37 Закону №2232-XII розрахована на випадки правомірного взяття на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема жінок, відповідно до частини одинадцятої статті 1 Закону №2232-XII, рішення про виключення позивачки з військового обліку має обумовлюватися встановленням факту протиправного взяття її на військовий облік.
Саме таким є ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи у цій справі.
З огляду на викладене, зважаючи на встановлену в ході розгляду справи протиправність внесення відповідачем даних про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та поставлення її на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності належних підстав, а також фактичну відмову відповідача у виключенні позивача з військового обліку військовозобов`язаних осіб, викладену у листі від 30.08.2025 №5075/ВОБ, та виходячи з принципу ефективності захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані щодо військового обліку ОСОБА_1 .
При цьому, судом не встановлено факту, що Міністерством оборони України порушено право позивачки, яке виразилось у взятті її на військовий облік, та зобов`язує усунути наслідки таких протиправних дій. Як встановлено судовим розглядом, саме ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові вчинено зазначені протиправні дії, та його зобов`язано виключити позивачку з військового обліку, що свідчить про відсутність порушеного права позивача Міністерством оборони України.
Отже, позов у цій частині не підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції наведеного не врахував, з огляду на що ухвалив необґрунтоване рішення, яким позовні вимоги залишив без задоволення у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів, виходячи з того, що Другим апеляційним адміністративним судом скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, уважає за необхідне стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн (968,96 грн за подання позовної заяви + 1453, 44 грн за подання апеляційної скарги).
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 по справі № 520/28781/25 - скасувати.
Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з військового обліку військовозобов`язаних та виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані щодо військового обліку ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко   К.В. Мінаєва