КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2026 року Київ № 320/2254/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» про стягнення податкового боргу,
встановив:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Київській області (далі - позивач) з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 3 567 203,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом за результатами несплати узгоджених самостійнно задекларованих зобов`язань та податкових повідомленнях-рішеннях у розмірі 3 567 203,03 грн. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача п одаткової заборгованості.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Представником відповідача подано відзив, в якому останній позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні та зазначає, що авансовими платежами сплачено всі податкові зобов`язання. 
Представником позивача подано відповідь на відзив. В якому зазначив, що кошти, що перераховувались з електронного рахунку платника до бюджету у розмірах, задекларованих у податкових деклараціях за відповідні звітні (податкові) періоди, зарахувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Крім того, повідомив, що станом на 05.08.2019 відповідачем сплачено податковий борг з ПДВ в рамках позовних вимог, який на разі складає 3 102 754,66 рн, а тому саме вказану суму просить стягнути позивач з відповідача.
05 вересня 2019 р. від сторін надійшли заяви про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в той же день, та подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05 вересня 2019 р. Крім того, вказаною ухвалою вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Комунальне підприємство Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання`зареєстрований в якості юридичної особи з 26 жовтня 2005 р. та перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.
Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносить податки до бюджету. Відповідно до розрахунку позивача, відповідач має податковий борг з податку на додану вартість з урахуванням пені та з урахуванням ухгоджених зобов`язань в розмірі 3 567 203,03 грн.
Податковий борг з податку на додану вартість у відповідача виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, самостійно визначеного в податкових деклараціях з податку на додану вартість.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість складає 3 567 203,03 грн.
Відповідач у добровільному порядку податковий борг не сплатив. З огляду на що на виконання вимог ст. 59 ПК України, податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу  від 04 жовтня 2006 р. №1/384 та від 13 листопада 2016 р. №2/420.
Проте, представник позивача повідомив, що станом на 05 серпня 2019 р. відповідачем сплачено податковий борг з ПДВ в рамках позовних вимог, який на разі складає 3 102 754,66 рн., а тому саме вказану суму просить стягнути позивач з відповідача.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Необхідно зазначити, що заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві вказав, що ним авансовими платежами сплачені всі податкові зобов`язання, що підтверджується наданими копіями платіжних доручень.
За вказаних обставин та з урахуванням п. 21 постанови Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», пункту 2001.6 ст.2001 Податкового кодексу України, відповідач зазначає, що органи казначейства можуть списати кошти з його електронного рахунку в погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
Однак, дані твердження відповідача щодо можливості погашення наявного податкового боргу з податку на додану вартість шляхом списання коштів з електронного рахунку платника податків не відповідають вимогам чинного законодавства, зважаючи на таке.
Здійснення платником розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із застосування рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість регламентується Податковим кодексом України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».
Відповідно до пункту 2001.2 статті 2001 Податкового кодексу України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків.
Положеннями пункту 2001.5 статті 2001 Податкового кодексу України визначені тільки два випадки можливого перерахування коштів з рахунку платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість: перерахування коштів до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду та перерахування коштів на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку.
Пунктом 2001.6 ст. 2001 Податкового кодексу України визначено, що за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.
За приписами пункту 2001,7 ст. 2001 Податкового кодексу України, кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 2001. 5 статті 2001 цього Кодексу.
Відповідно до п.25 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість сплата податкових та сплата передбачених Податковим кодексом України штрафних санкцій і пені здійснюються платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету.
Пунктом 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.
Порядок перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань платника визначений пунктом 20 Порядку електронного адміністрування ПДВ, згідно з яким контролюючий орган відповідно до поданої податкової декларації з ПДВ у визначений строк надсилає Казначейству реєстр платників податку із зазначенням найменування платника, його індивідуального податкового номеру, звітного (податкового) періоду та суми податку.
На підставі такого реєстру Казначейство у визначені строки перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.
З системного аналізу наведених норм податкового законодавства слідує, що: для виконання податкового зобов`язання платника з ПДВ з його рахунку в системі електронного адміністрування податку на бюджетний рахунок підлягають перерахуванню кошти тільки в сумі, самостійно визначеній платником у податковій декларації за наслідками звітного податкового періоду, тобто узгоджені суми податкового зобов`язання; таке податкове зобов`язання виконується платником шляхом перерахування Казначейством суми податку на додану вартість до бюджету з електронного рахунку платника на підставі відповідного реєстру, наданого контролюючим органом.
З наданих відповідачем копій платіжних доручень слідує, що кошти за вказаними платіжними документами перераховані ним на поповнення власного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, а не до бюджету.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.
У зв`язку з викладеним, сплата вказаних коштів не була відображена в ІКП, оскільки ІКП характеризують стан розрахунків платників саме з бюджетом (п. 2 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Мінфіну від 07 квітня 2016 р. № 422).
З аналізу ІКП, відкритого позивачу з податку на додану вартість випливає, що відповідач мав заборгованість (недоїмку) зі сплати податку на додану вартість та самостійнно узгоджених податкових повідомленнях-рішеннях.
Відповідно до п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється.
Тобто, кошти, що перераховувались з електронного рахунку платника до бюджету у розмірах, задекларованих у податкових деклараціях за відповідні звітні (податкові) періоди, зарахувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.
Отже, загальна сума податкового боргу становить 3 102 754,66 грн.
При цьому, як вже зазначалося судом, здійснити погашення вказаної суми податкового боргу з рахунку відповідача в системі електронного адміністрування, неможливо, не зважаючи на наявні кошти, з огляду на приписи п. пункту 200 1.5 статті 2001 Податкового кодексу України.
Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 ПК України (далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).
При цьому, згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Позивачем було виставлено податкову вимогу відповідачу від 04 жовтня 2006 р. №1/384 та від 13 листопада 2016 р. №2/420.
Згідно з вимогами п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату відповідачем податкового боргу з узгоджених зобов`язань у розмірі 3 102 754,66 грн. до суду не надано.
Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
На підставі наведеного суд вбачає наявність, передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 3 102 754,66 грн.
Аналізуючи в сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
При цьому суд зазначає про таке. Пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, зі змінами, внесеними Законом України від 03 березня 2022 року № 2118-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану"), передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Виходячи з вимог пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до припинення/скасування правового режиму воєнного стану підстави для виникнення у платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні, а такі грошові зобов`язання вважаються не сплаченими.
Суд бере до уваги, що обставини справи, які є предметом дослідження, виникли до уведення в Україні в лютому 2022 р. надзвичайного та воєнного стану, а прийняті рішення, дії чи бездіяльність відповідача не пов`язані із уведенням воєнного стану.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути кошти з рахунків Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» (код ЄДРПОУ: 33710516, адреса: вул. Вокзальна, буд. 1А, смт. Бородянка, Київська область, 07801) у банках, обслуговуючих платника податків на користь Державного бюджету України для погашення податкового боргу у розмірі 3 102 754 (три мільйони сто дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн 66 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Суддя Горобцова Я.В.