ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/15950/25 пров. № А/857/5143/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року (головуючий суддя Гресько О.Р., м. Рівне) у справі №460/15950/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
03.09.2025 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача з 01.08.2025; зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.08.2025 у раніше встановленому розмірі, нарахованому станом на липень 2025 року - 18663,18 грн., тобто у розмірі встановленому до здійснення перерахунку на підставі рішення суду у справі №460/14524/24; визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 74% до 70% сум грошового забезпечення, при перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі рішення суду у справі №460/14524/24; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років з 01.02.2023, як військовому пенсіонеру, із врахуванням 74 % відповідних сум грошового забезпечення.
Позов обґрунтовує тим, що на виконання рішення суду від 01.01.2025 у справі №460/14524/24 відповідач, з 01.08.2025 здійснив перерахунок пенсії і її розмір, внаслідок перерахунку став меншим, аніж виплачувався у липні 2025 року, тобто до здійснення такого перерахунку. Так, відповідно до перерахунку пенсії з 01.03.2025 розмір пенсії становив 18663,18 грн., а з 01.08.2025 становить 15826,62 грн. Позивач наголошує, що відповідач порушив вимоги частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до якої, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 01.08.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.08.2025 у раніше встановленому розмірі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на виконання рішення суду у справі № 460/14524/24, Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок пенсії позивача. Вказує, що судом першої інстанції при винесенні рішення, було безпідставно задоволено вимогу щодо нарахування та виплату пенсії з 01.08.2025 у раніше встановленому розмірі. Також, зазначає, що оскільки, було проведено перерахунок пенсії по оновленій довідці станом на 01.01.2023, то відсутні підстави для встановлення індексації за 2022 рік та 2023 рік. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Відповідно до перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 (підстава перерахунку: ДБУ 2025 року + індексація з 03.2025): основний розмір пенсії складає 10492,46 грн, що становить 74% сум грошового забезпечення (14179,00 грн). Підсумок пенсії (з надбавками) складає 18663,18 грн, а саме з урахуванням: індексації базового ОСНП 2022 рік – 1468,96 грн.; індексації базового ОСНП 2023 рік – 1500,00 грн.; індексації базового ОСНП 2024 рік – 1071,53 грн.; індексації базового ОСНП 2025 рік – 1500,00 грн.; щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) – 2000,00 грн.; доплати за бойові дії в іншій країні – 590,25 грн.; доплати як учаснику бойових дій – 40,00 грн.
При цьому, відповідно до вказаного перерахунку, сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 14179,00 грн складається з: 
посадовий оклад – 3260,00 грн;
оклад за військове звання – 1020,00 грн;
процентна надбавка за вислугу років 50% – 2140,00 грн;
середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці – 7759,00 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №460/14524/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до виданої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до виданої Військовою частиною НОМЕР_1 довідки № 222/4/162/349/2334 від 05.06.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з врахуванням основних, додаткових видів грошового забезпечення та з врахуванням виплачених раніше сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судове рішення набрало законної сили 10.07.2025.
На виконання рішення суду у справі №460/14524/24, 01.08.2025 відповідачем перерахована пенсія позивача з 01.02.2023 із таких сум грошового забезпечення:
посадовий оклад – 4970,00 грн;
оклад за військове звання – 1560,00 грн;
процентна надбавка за вислугу років 50% – 3265,00 грн;
середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці – 8328,60 грн.
Загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 18123,60 грн.
Таким чином, основний розмір пенсії склав 12686,52 грн, що становить 70% сум грошового забезпечення (18123,60 грн). Підсумок пенсії (з надбавками) складає 15826,62 грн, а саме з урахуванням: індексації базового ОСНП 2024 рік – 1009,85 грн.; індексації базового ОСНП 2025 рік – 1500,00 грн.; доплати за бойові дії в іншій країні – 590,25 грн.; доплати як учаснику бойових дій – 40,00 грн.
Листом від 19.08.2025 щодо підстав зменшення розміру пенсії відповідач фактично вказав про припинення виплати індексації пенсії за 2022 рік та 2023 рік. 
Вважаючи протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ).
Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-XII встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно частини третьої статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (Порядок №45, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Згідно пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 Закону №2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пункт 4 Порядку №45 не містить жодних виключень, які стосуються перерахунків пенсії, проведених на підставі рішення суду та стосується не основного розміру пенсії, а розміру пенсії загалом.
З наявних в матеріалах справи протоколів перерахунку пенсії позивача вбачається, що з 01.03.2025 розмір пенсії становив 18663,18 грн., а з 01.08.2025 (після перерахунку на виконання рішення суду у справі №460/14524/24) становить 15826,62 грн.
Відтак, з метою збереження рівня соціального позивача, після набрання законної сили рішенням суду у справі №460/14524/24 пенсійні виплати мали б продовжувати виплачуватися в розмірах, що склались до набрання законної сили судовим рішенням, оскільки внаслідок перерахунку пенсії, на підставі вказаного рішення суду, розмір пенсії позивача став меншим.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.08.2025 у раніше встановленому розмірі.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 січня 2026 року у справі № 460/15950/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя | | О. І. Довга
судді | | І. І. Запотічний
| | Т. І. Шинкар