Справа№464/5062/26 
пр.№ 3/464/1942/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2026 року        м.Львів
Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївнаа, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 , - 
за ч.1 ст.130 КУАП,
у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 05 липня 2026 року о 23:45 год на вул.Зелена,147 в м.Львові керував автомобілем «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідність шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП. 
До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне. 
У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції – п.2.5 ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, що підтверджується безпосередньо дослідженими достатніми доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; відеозаписом з місця події, де зафіксовано ствердну однозначну та категоричну відмову порушника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі у зв`язку із вживанням ним алкогольного пива та більш сильнішого того дня; рапортом поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння та направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, довідкою про відсутність відомостей щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія від 06.07.2026, постановами про накладення адміністративного стягнення, що підтверджують підстави зупинення керованого правопорушником транспортного засобу; та беззаперечними визнавальними поясненнями правопорушника в суді, який ствердив, що того дня у них з дружною були гості, вони вживали різне спиртне, а він – пиво та напій (віскі з колою), дружині стало погано і вони поїхали купути на заправку їй воду, знав, що не мав прав водія (такі йому не видавались), однак сів за кермо, а дружина поруч – на місце пасажира; якби не її поведінка, їх би не зупинили працівники поліції; поліцейським розповів про всі обставини, що як і де вживав, що притягувався до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.309 КК України; достоменно знав, що в такому стані не можна сідати за кермо джерела підвищеної небезпеки, однак почував себе добре, не думав, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння тягне за собою такі ж наслідки, як і керування транспортним засобом у такому стані; погоджується, що має нести відповідальність за вчинене. 
Підсумовуючи наведене, перелічені докази, за відсутності підстав сумніву в достовірності таких, є належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми для висновку вчинення правопорушення та вини у цьому правопорушника. Сукупність встановлених обставин беззаперечно вказує та надані об`єктивні докази доводять, що правопорушник продемонстрував своїми діями відмову виконати вимогу поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачену п.2.5 ПДР України. Органи поліції позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на примусовий огляд до закладу охорони здоров`я. Доводів та доказів, які б були предметом дослідження у суді, правопорушник не надав.
За вчинене порушник підлягає адміністративній відповідальності. Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та доводили протилежне, відсутні.
Санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене вище, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.  Зазначене суддя висновує з урахуванням постанови Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, якою установлено можливість позбавляти права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
У відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути судовий збір на користь держави. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП, 

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн судового збору на користь держави.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 268999980313040149000013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, код ЄДРПОУ 38008294).
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795).
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО