ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. Справа№ 910/5472/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Коробенка Г.П. 

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.
за участі представників: відповідно до протоколу судового засідання від 01.07.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 
у справі №910/5472/23 (суддя - Селівон А.М.)

за заявою боржника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню
у справі №910/5472/23
за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»
до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про стягнення 10 326 256,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог та заяви
Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 10 326 256,80 грн. у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки № 53-129-04-21-02236 від 05.03.2021 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар.
Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/5472/23 (суддя Приходько І.В.) від 18.10.2023 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь АТ «Українські енергетичні машини» основний борг у розмірі 10 326 256,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 154 893,86 грн., а також відстрочено виконання рішення до 18.03.2024 року.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 року у справі № 910/5472/23 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 року залишено без змін.
На примусове виконання рішення у даній справі 06.03.2024 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Ломака В.С.) від 06.06.2024 року визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі № 910/5472/23 в частині стягнення коштів у сумі 500 000,00 грн.
23.07.2024 року через систему «Електронний суд» від боржника - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява б/н від 23.07.2024 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд визнати наказ Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі № 910/5472/23 в частині стягнення 300 000,00 грн. основного боргу таким, що не підлягає виконанню, а також до розгляду даної заяви зупинити виконання рішення за наказом Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі № 910/5472/23, який був виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/5472/23.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/5472/23 заяву боржника - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/5472/23 таким, що не підлягає виконанню в частині задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/5472/23 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» основного боргу в розмірі 300 000,00 грн.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки обов`язок боржника - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зі сплати коштів у розмірі 300 000,00 грн. в частині основного боргу, присудженого до стягнення на користь стягувача - Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/5472/23, яке набрало законної сили 21.02.2024, відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, наведене є підставою для визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/5472/23 від 06.03.2024 в частині стягнення основного боргу в розмірі 300 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою cуду першої інстанції, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/5472/23, відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі №910/5472/23 таким, що не підлягає виконанню в частині. Стягнути на користь Відділу судовий збір за подачу апеляційної скарги.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б.
26.02.2026 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява про заперечення проти відкриття апеляційного провадження, яка обґрунтована тим, що на думку представника відповідача оскаржуваною ухвалою від 13.11.2025 не порушено права/інтереси органу ДВС, не вирішено питання про обов`язки органу ДВС, що у наслідку позбавляє орган ДВС права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5472/23 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/5472/23. 
Матеріали справи №910/5472/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі №910/5472/23 за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та призначено розгляд апеляційної скарги на 03.06.2026 о 12 год. 15 хв.
02.06.2026 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2026 відкладено розгляд справи №910/5472/23 на 01.07.2026.
26.06.2026 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» надійшли додаткові пояснення.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає, що оскаржувану ухвалу винесено на підставі неправильного застосування норм законодавства та на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому вона підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції було проігноровано, надано неналежну правову оцінку тим обставинам, що часткова сплата боржником основної суми заборгованості за рішенням суду відбулася після відкриття виконавчого провадження органом ДВС, що виключає можливість визнання наказу в цій частині таким, що не підлягає виконанню.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що ухвала суду є обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а викладені в апеляційній скарзі обставини та висновки, які начебто свідчать про наявність підстав для її скасування за наслідками апеляційного перегляду, є помилковими.
Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» у додаткових поясненнях зазначило, що підтримує доводи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приєднується до них, просить суд відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі №910/5472/23.

2.4. явка в судове засідання  
У судове засідання 01.07.2026 з`явилися представники апелянта та відповідача.
Представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.
Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.
Представник Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку ухвали суду до його електронного кабінету системи «Електронний суд».
Суд враховує, що в додаткових поясненнях позивач просить суд відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що уповноважений представник перебуває у відпустці, а тому не може з`явитись в судове засідання.
Втім, позивачем не зазначено обґрунтування обов`язковості участі представника у судовому засіданні, його позиція письмово викладена в додаткових поясненнях, які прийнято та враховано судом.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, а скаржник не позбавлений права направити іншого представника, оскільки про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. 
Відтак, з метою забезпечення принципу розумності строків розгляду спору, судова колегія відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи, а тому з урахуванням обставин справи та наявних в ній доказів та пояснень сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; посилання на норми права
Судом встановлено за матеріалами справи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 позовні вимоги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» основний борг у розмірі 10326256,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 154 893,86 грн. Відстрочено виконання рішення суду від 18.10.2023 у справі № 910/5472/23 до 18.03.2024 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/5472/23 залишено без змін. На виконання рішення суду від 18.10.2023 у справі № 910/5472/23 видано наказ від 06.03.2024 року.
10.05.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74942833 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23 про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» основного боргу в розмірі 10 326 256,80 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 154 893,86 грн. Також, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 446,54 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 048 115,07 грн.
Вказаний наказ було виконано боржником в частині шляхом здійснення оплати на загальну суму 300 000,00 грн. основного боргу, що підтверджується платіжною інструкцією № 1691 від 22.07.2024 на суму 300 000,00 грн., копія якої наявна в матеріалах справи.
За твердженням заявника, зобов`язання відповідача перед позивачем на суму 300 00,00 грн. за наказом Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23 є припиненим, що є матеріально-правовою підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині.
За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання.
Таким чином, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це би нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.
За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).
Загалом, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили.
Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).
Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.
Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.
Згідно правової позиції, вbкладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц, наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.
У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17.
З інформації про виконавче провадження від 05.08.2024 вбачається, що за заявою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» 10.05.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Коваленко Євгенієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74942833 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23 про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» основного боргу в розмірі 10 326 256,80 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 154 893,86 грн.
Також, 10.05.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Коваленко Євгенієм Івановичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 446,54 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 048 115,07 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2024 Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рахунок Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» сплачено частину боргу в розмірі 300 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1691 від 22.07.2024.
Таким чином, перерахування коштів згідно платіжної інструкції № 1691 від 22.07.2024 здійснено вже після відкриття виконавчого провадження ВП № 74942833 (10.05.2024) з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23 в частині стягнення основного боргу в розмірі 300 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, відсутні матеріально-правові та процесуально-правові підстави.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/5472/23 в частині стягнення основного боргу в розмірі 300 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).
Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.
У рішення від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.
Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконання або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.
Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
За приписами частини 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/5472/23 підлягає скасуванню, а заява Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині – задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/5472/23 підлягає задоволенню.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 275, 277, 281-284, 328 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/5472/23 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/5472/23 скасувати.
3. У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі № 910/5472/23 таким, що не підлягає виконанню в частині - відмовити у повному обсязі.
4. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д; ідентифікаційний номер 43315602) 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору за подачу апеляційної скарги. 
5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.
6. Матеріали справи № 910/5472/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України. 

Повний текст постанови складено та підписано 08.07.2026.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко 

Судді Ю.Б. Михальська

Г.П. Коробенко