Справа № 127/13218/26
Провадження №:2/138/1709/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Ясінського Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 00-10468251 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 23.01.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 00-10468251 від 07.07.2025, заборгованість за яким становила 11 670,69 грн., з яких тіло кредиту в сумі 6 626,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 2 644,69 грн., заборгованість за штрафними санкціями в сумі 2 400,00 грн. Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 11 670,69 грн. та судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2026 цивільну справу передано до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за підсудністю.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.06.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк 5 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, надіслано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника.
Відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованою адресою проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. 
Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд встановив, що 07.07.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-10468251, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п. 1.2 договору сума ліміту кредитної лінії складає 6 000 грн.
Відповідно до пункту 1.3 договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 02.07.2026.
Пунктами 1.4, 1.5 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 22.07.2025 та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом протягом строку кредитування. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується в межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору.
Згідно з п. 1.6 кредитного договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1 200 грн.
Відповідно до п. 2.10 договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату видачі кредиту 07.07.2025, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 000 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, оригінал договору завантажується (надсилається) в Особистий кабінет клієнта.
Кредитний договір був укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства. Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет клієнта (Розділ 2).
Вказаний договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 30432.
Згідно з копією довідки ТОВ «Макс Кредит» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір 00-10468251 від 07.07.2025 ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником, підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 30432 від 07.07.2025 о 18:26 год., номер телефону НОМЕР_3 .
До позовної заяви позивачем приєднано Графік платежів як Додаток №1 до Договору кредитної лінії № 00-10468251 від 07.07.2025 та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит).
Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.
Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Макс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
07.07.2025 ТОВ «Макс Кредит» на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_4  через ТОВ «ПрофітГід» було перераховано грошові кошти в сумі 6 000,00 грн., що підтверджується інформаційним повідомленням ТОВ «Макс Кредит», номер транзакції 45190-20198-61604, номер платіжної інструкції 138955693, емітент платіжної картки отримувача UKRGAS BANK.
Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 00-10468251 від 07.07.2025 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6 000,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору.
Також, судом встановлено, що 23.01.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Згідно з п. 2.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами паперового Реєстру боржників за Додатком № 1 до цього договору та акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками паперовий реєстр боржників за Додатком № 1 до цього договору та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.
На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ від 23.01.2026 підписаний сторонами та копію платіжної інструкції № 13 від 29.01.2026 про сплату коштів за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ від 23.01.2026.
Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 23012026-МК/ЄАПБ від 23.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 00-10468251 загальна сума заборгованості за яким становила 9 270,69 грн. без урахування штрафних санкцій, з яких 6 626,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 644,69 грн. - сума заборгованості за відсотками; а також 2400,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями; кількість днів прострочення 150.
Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .
Крім того, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
З матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував в повному обсязі заборгованість за кредитним договором унаслідок чого у ОСОБА_1 утворилася заборгованість.
На підтвердження суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10468251 від 07.07.2025 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 07.07.2025 по 26.09.2025, з якого вбачається, що станом на 26.09.2025 заборгованість відповідача складається з: 5 986,00 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 2 644,69 грн.- суми заборгованості за відсотками, 640,00 грн. заборгованість за нарахованими комісіями та 2 400 грн. - штрафу, а всього 9 270,69 грн. При цьому як вбачається з розрахунку заборгованості, 2 400 грн. штрафу до загальної суми заборгованості відповідача згідно даного розрахунку не включено (5 986,00 грн. (тіло) + 2644,69 грн. (відсотки) + 640,00 грн. (комісія) = 9 270,69 грн.)
Вказаний розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок відсотків вірним, докази зворотного суду не надані.
Крім того, як вбачається з вказаного розрахунку відповідач здійснювала часткове погашення кредиту в розмірі 1 100,00 грн. 22.07.2025, в розмірі 1 745,40 грн 10.08.2025.
Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23.12.2020 при розгляді справи № 127/23910/14-ц.
Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 9 270,69 грн., яка складається з 5 986,00 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 2 644,69 грн.- суми заборгованості за відсотками та 640,00 грн. - суми заборгованості за комісіями, які підлягають стягненню в примусовому порядку.
Разом з тим, щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 2 400,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п. 6.4 Договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в такому порядку та розмірі: на другий день невиконання та /або неналежного виконання - 300 грн., на п`ятий день - 600 грн., на десятий день – 900 грн., на двадцять перший день - 600 грн., на сороковий день – 600 грн. Сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього договору загальний розмір кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Отже, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором в період з 07.07.2025 по 26.09.2025 позивачем нараховано штраф в сумі 2 700 грн.
Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року, а тому з урахуванням викладеного нарахування штрафу згідно ст. 549 ЦК України в розмірі, визначеному договором в даному випадку, з 24 лютого 2022 року не можливе.
Частиною першою ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що сплата відповідачем штрафу, нарахованого за невиконання умов кредитного договору в сумі 2 700 грн., підлягає списанню позивачем (позикодавцем) в зв`язку з прямою нормою закону, викладеною в п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, а 300 грн. погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, які первісним кредитором зараховано в рахунок погашення штрафних санкцій слід зарахувати в рахунок погашення відсотків за користування кредитом.
Отже, суд встановив, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі кредитного договору було надано кредит в розмірі 6 000,00 грн., строком користування кредитом на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,94 % в день, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору.
Зважаючи на викладене вище та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, а також те, що кредитний договір № 00-10468251 від 07.07.2025 встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, але позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 8 970,69 грн. (з яких 5 986,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 640,00 грн. заборгованість за комісіями, 2 344,69 (2 644,69 грн. – 300 грн.) грн. заборгованість за відсотками), а заборгованість за штрафними санкціями в сумі 2 400,00 грн. підлягає списанню позивачем у зв`язку з прямою вказівкою закону.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 8 970,69 грн., тобто 76,87 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 046,57 грн., а судовий збір у сумі 615,83 грн. суд покладає на позивача.
Керуючись ст. ст. 3 ч. 1 п. 3, 512, 514, 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1, 549, 610, 626 ч. 1, 634 ч. 1, 638 ч. 1, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 7 ч. 13, 12, 76-81, 141 ч. 1, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 00-10468251 від 07.07.2025 в розмірі 8 970 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 69 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2 046 (дві тисячі сорок шість) грн. 57 коп.
Решту судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари Київської області, 07400, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ю.А. Ясінський