10.09.2026 
ЄУН № 337/4044/26
Провадження № 2/337/2981/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - Ширіної С.А.,
за участю секретаря - Бикової С.Б.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
23.06.2026 2025 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення ним 23 років. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні в позивача. ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» , термін навчання -до 30.06.2028. Позивач самостійно не може утримувати повнолітнього сина, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді від 30.06.2026 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) щомісячно, осільки він має захворювання яке потребує лікування.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі – СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 29.05.2008 , ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 є матір`ю, копія якого знаходиться в матеріалах справи. 
У 2025 року ОСОБА_3 , вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка». Термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2028 року, що підтверджується копією довідки Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» від 11.06.2026 року, яка знаходиться в матеріалах справи. 
У зв`язку з продовженням сином навчання та відмовою відповідача добровільно надавати синові матеріальну допомогу, позивач вимушена звернутись до суду в вказаним позовом, оскільки,її доходу не вистачає на забезпечення належного рівня життя сина, його фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Тобто повнолітній син сторін потребує допомоги батька, який добровільно не приймає участь у його фінансових витратах.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Позивач вважає, що відповідач, як батько їх повнолітнього сина, повинен брати участь в утриманні їх сина, який не має ніякого джерела власного доходу, на час його навчання, при цьому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, отримує постійний дохід.
Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач і звернулась до суду з відповідним позовом.
Обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, по справі не встановлено.
Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та за таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання (30.06.2028 року) і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України.
У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача судові на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., які вона понесла у зв`язку з розглядом справи.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
При цьому, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву до суду у підсистемі Електронний суд, розгляд справи проведено без участі представника позивача.
Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн., який є завищеним.
Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ОСОБА_1 , в сумі 2000,00 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. ст.2,4,5,12,13,76-82,89,133,137,141,247,258,263-265,354 ЦПК України, ст. ст. 7, 79,180-182,191, 198-200 СК України суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову - 23.06.2026 року, та до закінчення навчання - 30.06.2028 року, але не довше ніж до досягнення 23 років. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн .
Стягнути з ОСОБА_2 , ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави   судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.09.2026.

Суддя:     С.А. Ширіна