ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:
секретаря судового засідання Петровської А.М.,
представника позивача Кіт Х.П.,
представника відповідача Вольбина І.-О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії

у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - відповідач-1) код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_1 (надалі за текстом - відповідач-2) код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025 та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2025 №1614 “Про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до Військової частини НОМЕР_5 з 01.09.2025;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2025 та додані до неї документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” відповідно до пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05. 2024 № 560;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №255 від 01.09.2025 про зарахування ОСОБА_1 до списку особового складу частини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби з подальшим виключенням зі списків особового складу частини;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити ОСОБА_1 на військовому обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою продовження відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення відповідної Довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач написав заяву за формою згідно з додатком 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560) та зібрав підтверджуючі документи, які зазначені у переліку згідно з додатком 5 згаданого Порядку № 560. 01.09.2025 о 09 год. 00 хв., відповідно до попереднього запису в електронній черзі через сервіс «е-Черга» (чек № 4632), позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подання заяви та повного пакету документів, оформлених відповідно до вимог, зазначених у додатках 4 та 5 до Порядку № 560, необхідних для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 в порушення приписів Порядку № 560, відмовилися прийняти та зареєструвати відповідну заяву позивача та додані до неї документи. Позивач 01.09.2025 близько 11 год. 30 хв. за допомогою телефону зв`язався зі своїм адвокатом, під час якої повідомив, що представники ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймають та не реєструють відповідну заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, здійснюють на нього психологічний тиск, погрози застосування сили, змушують його проїхати з ними для проходження медичного огляду, та насильно утримують на території ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В подальшому з моменту повернення ОСОБА_2 після проходження медичного огляду, представники вивезли ОСОБА_1 з території ІНФОРМАЦІЯ_4 у невідомому напрямку. Будь-які спроби дізнатись інформацію у представників ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо переміщення позивача були безуспішні, останні категорично відмовлялись спілкуватись з представником позивача. Цього ж дня 01.09.2025, близько 21 год. 00 хв. позивач вийшов на зв`язок та повідомив своєму представнику (адвокату), що його незаконно мобілізували та доставили на територію Військової частини НОМЕР_1 .
05.09.2025 представник позивача скерувала звернення (скарги) до Міністерства оборони та ІНФОРМАЦІЯ_5 на бездіяльність та незаконні дії ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, на момент звернення з позовною заявою до суду, відповіді на зазначені звернення (скарги) не надходили.
Позивач зазначає, що відповідно до пункту 60 Порядку № 560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання. Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних. Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 здійснює постійний догляд за своїм батьком особою з інвалідністю другої групи - ОСОБА_3 , що підтверджується Актом № 204 від 21.08.2025 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, виданим комісією Виконавчого комітету Новояворівської міської ради. Документ, що підтверджує інвалідність особи, за якою здійснюється догляд: Довідка до Акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААБ № 348009 від 18.03.2020. Документ, що підтверджує потребу особи в постійному догляді: Висновок лікарсько-консультативної комісії № 440 від 11.08.2025.
На момент призову на військову службу позивач вважає, що був особою, зайнятою постійним доглядом за хворим батьком за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я та бажав скористатися правом на відстрочку та подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідну заяву. Такі обставини не враховані ІНФОРМАЦІЯ_6 при прийнятті наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.09.2025 № 1614. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_6 є суб`єктом владних повноважень, який має доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який міг перевірити особисті дані Позивача та встановити наявність підставі для отримання відстрочки.
У зв`язку з викладеним, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.09.2025 № 255, прийнятий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 01.09.2025 № 1614 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» має похідний характер, а тому також є протиправним.
29.09.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтований тим, що призов позивача на військову службу під час мобілізації здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням установленої процедури. У зв`язку з цим зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира частини від 01.09.2025 № 255 є правомірним. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання зазначеного наказу протиправним та його скасування. Зазначив, що що рішення про мобілізацію та призов мають індивідуальний характер і є актами разової дії, які вичерпують свою юридичну силу після реалізації - у спірному випадку після фактичного призову позивача та його направлення для проходження військової служби. Відтак, після видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2025 №255 між сторонами виникли нові правовідносини, пов`язані з проходженням військової служби, правове регулювання яких здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та згаданим Положенням. Вказаними актами не передбачено можливості припинення таких правовідносин шляхом судового скасування раніше виданого наказу про призначення до військової частини. Такий спосіб не є юридично ефективним та не призведе до фактичного поновлення порушеного права. Отже, оскаржуваний наказ вже реалізований, а вимоги позивача про його скасування без прийняття окремого рішення про звільнення з військової служби не матимуть правових наслідків щодо зміни його статусу військовослужбовця та не забезпечать ефективного захисту його прав і законних інтересів.
06.10.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, у якій заперечує проти доводів представника відповідача-1, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що комісія відповідача-1 зобов`язана була розглянути отримані від позивача заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів. 
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Аналізуючи норми законодавства, слід зазначити, що не лише у військовозобов`язаного громадянина є обов`язок щодо повідомлення органів ТЦК про наявність підстав для відстрочки, а й органи ТЦК зобов`язані перевіряти та володіти інформацією щодо статусу особи з метою недопущення протиправних дій щодо особи, а тому відповідач-1 мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією, ураховуючи відповідне повідомлення з боку позивача. Перевірка наявності відстрочки відповідно до норм Положення № 154 є повноваженнями саме ТЦК. Однак, відповідач-1 не виконав обов`язку, передбаченого законодавством України та належним чином не з`ясував, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, не вжив жодних заходів щодо з`ясування таких обставин.
Також представник позивача зазначила, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт виданий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах. Можливість оскарження актів індивідуальної дії не шкодить самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Тобто індивідуально-правові акти можуть бути предметом оскарження в адміністративній справі. Отже, у разі видання суб`єктом владних повноважень, в даному випадку начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 (Відповідач-1) наказу про призов позивача на військову службу за мобілізацією, позивач, враховуючи очевидну протиправність видання такого наказу (не підлягав призову на військову службу, через наявність у нього права на відстрочку від проходження військової служби та бездіяльність Відповідача-1, а саме не розгляд заяви ОСОБА_2 від 01.09.2025 та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), має законне право звернутись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу в частині, яка безпосередньо стосується позивача, що ним фактично і зроблено у справі, а тому застосування правових норм щодо оскарження індивідуально-правових актів є помилковим, а тому доводи відповідача-2 в цій частині є безпідставними.
14.10.2025 до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_2 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 . 01.09.2025 після проходження ВЛК ОСОБА_2 , визнаний придатний до військової служби та призваний під час мобілізації на загальних підставах у в/ч НОМЕР_5 . Повідомив, що позивач із заявою від 01.09.2025, щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не звертався ані при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ані шляхом надсилання заяви поштою. ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснює свою діяльність виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 не порушено норми законодавства в період правового режиму воєнного стану щодо проведення заходів загальної мобілізації.
20.10.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, у якій заперечує проти доводів представника відповідача-1, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що твердження відповідача-1 про відсутність звернення є безпідставним та таким, що ігнорує встановлений законодавством порядок взаємодії громадян з ТЦК та СП в умовах особливого періоду, а також фактичні дії позивача. Обов`язок громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначений статтею 22 Закону № 3543-ХІІ, тоді як статтею 23 цього ж Закону передбачена відстрочка від призову. Відповідно до пункту 58 Порядку № 560, військовозобов`язані, які мають підстави для одержання відстрочки, особисто подають заяву та повний пакет документів на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач, на відміну від тверджень відповідача-1, не просто "прибув" до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а здійснив офіційний, заздалегідь запланований акт звернення шляхом реєстрації в електронній черзі. Згідно з чеком № 4632 від 01.09.2025 о 09:00, запис здійснено через єдиний сервіс «е-Черга» (https://echerga.mod.gov.ua/index). Підкреслює, що електронна черга пропонує вибір із кількох конкретних цілей візиту, таких як взяття/зняття на/з військового обліку, повідомлення про зміну облікових даних, призов на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом, а також подача документів для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Вибір позивачем саме пункту «подача документів для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації» є беззаперечним доказом його чіткого наміру та ініціативи щодо виконання вимог пункту 58 Порядку № 560. Більше того, позивач ОСОБА_2 не отримував повістки на 01.09.2025, і його прибуття не було виконанням обов`язку щодо явки, як це передбачено частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ. Єдиним можливим механізмом потрапляння до ІНФОРМАЦІЯ_3 , окрім як за повісткою, є запис через електронну чергу, чим позивач і скористався, діючи проактивно та намагаючись реалізувати своє законне право на відстрочку, гарантоване статтею 23 Закону № 3543-ХІІ, що прямо спростовує аргумент відповідача-1 про незвернення.
У зв`язку з цим, призов позивача на військову службу здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, без дотримання установленої процедури першочергової перевірки та надання відстрочки. Посадові особи відповідача-1 не виконали свого прямого конституційного обов`язку діяти у спосіб, передбачений законом, що призвело до винесення незаконного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.09.2025 №1614 і як наслідок, протиправного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2025 № 255.
У судовому засіданні представник позивача просила суду позов задовольнити повністю. 
У судовому засіданні представник відповідача-1 проти позову заперечив, просив суду відмовити у позові повністю.
У судове засідання відповідач -2 явку представника не забезпечив, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 22.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
10.03.2026 до суду надійшла заява про виклик свідків.
Ухвалою від 19.03.2026 суд призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та викликав свідків для допиту.
06.04.2026, 21.04.2026, 22.06.2026 до суду надійшли заяви відповідача-2 про розгляд справи без участі представника. 
Ухвалою від 13.05.2026 суд витребував додаткові докази.
15.05.2026 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів. 
26.05.2026 до суду від представника відповідача-1 надійшли додаткові докази. 
18.06.2026, 22.06.2026 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів.
25.06.2026 до суду від Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області надійшли витребувані докази. 
26.06.2026 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.09.2025 №1614 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», солдата ОСОБА_1 , 1985 р.н., призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_5 .
Військова частина НОМЕР_1 на підставі наказу №255 від 01.09.2025, зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_8 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта відповідно до наказу №255 від 01.09.2025 про зарахування ОСОБА_1 до списку особового складу частини.
Вважаючи бездіяльність та наказ відповідача-1, а також наказ відповідача-2 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду .
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі за текстом - Закон № 2232-XII).
Частинами першою, другою, четвертою-шостою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався і триває досі.
Згідно з частиною десятою статті 1 Закону України № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
До спірних правовідносин суд застосовує Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, дата надіслання відповідачу заяви позивача від 24.06.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації засобами поштового зв`язку.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 2 постанови № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 “Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (додаток 2 до постанови № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Проте, вказаним порядком не визначено конкретних способів надання документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (власноручно, поштою, тощо), як і не містить положень, відповідно до яких військовозобов`язаний повинен особисто прибути до органу, в якому він перебуває на військовому обліку, з метою подання відповідних документів.
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 “Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 згаданого Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
З урахуванням зазначеного, відповідач-1 як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та відповідних документів повинен розглянути таку заяву.
Порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, якою затверджено “Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період”.
Відповідно до пункту 56 Порядку відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Згідно з пунктом 57 згаданого Порядку для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Пунктом 58 Порядком встановлено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відповідно до пункту 60 Порядку комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 63 Порядку військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. 
Суд, надаючи правову оцінку обов`язку відповідача-1 щодо розгляду заяви позивача про надання відстрочки від проходження військової служби, встановив таке.
У світлі спірних правовідносин ключове значення має обставина щодо подання позивачем відповідачу-1 заяви та необхідних документів для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
У справі міститься заява позивача за формою згідно з додатком 4 Порядку №560, а також копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; висновок лікарсько-консультативної комісії № 440 від 11.08.2025; копія довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 348009 від 18.03.2020; копія пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; Акт № 204 від 21.08.25 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду; відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2177 від 11.08.2025; копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 ; копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_3 ; військовий квиток ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 ; військово-обліковий документ ОСОБА_2 з додатку «Резерв+»; довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 № 670 від 12.02.2025.
Позивач через сайт ІНФОРМАЦІЯ_9 здійснив запис в електронну чергу до ТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_4 , для подачі зазначених документів для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на 01-09-2025 o 09:00, про що видано Чек: 4632.
Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні стверджував, що 01.09.2025 особисто прибув до приміщення відповідача-1 із підготовленою заявою та відповідними документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Проте його заяву не прийняли, не зареєстрували, примусили пройти ВЛК, за результатами проходження якої визнали придатним до проходження військової служби, та відразу ж прийняли оскаржений наказ. 
Суд дослідив Журнал реєстрації вхідних документів відповідача-1, розпочатий 26.08.2025, закінчений 20.10.2025, за 01.09.2025 і з`ясував, що заява позивача про надання відстрочки від проходження військової служби не зареєстрована, будь-які відомості у журналі щодо такої заяви відсутні. 
Суд також дослідив Книгу протоколів засідань комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочату 04.08.2025, закінчену 07.10.2025, і з`ясував, що у такій книзі міститься протокол №35 від 03.09.2025 щодо розгляду заяв осіб, які звернулись із заявами про надання відстрочки станом на 01.09.2025. У такому протоколі відображені особи, заяви яких зареєстровані та передані на розгляд комісії, при цьому відомості про позивача відсутні, що підтверджує факт відсутності надходження та розгляду його заяви про надання відстрочки. 
Суд допитав у судовому засіданні 13.05.2026 свідка ОСОБА_4 , який на той час перебував на посаді начальника відповідача-1, який повідомив, що документи щодо надання відстрочки позивачу як і будь-якій іншій особі особисто не розглядає; така заява подається не йому, а черговому; веде лише особистий прийом громадян, а не військовозобов`язаних; можливість нерозгляду заяви позивача про надання відстрочки заперечив; факти перешкоджання подання військовозобов`язаними, вчинення на них будь-якого тиску, в тому числі і на позивача, з метою неподання ними заяв про надання відстрочки йому невідомі; у разі надходження заяв про надання відстрочки такі обов`язково реєструються у відповідному журналі та розглядаються у визначеному порядку. 
Суд дослідив також матеріали ЄО, зареєстровані в ІКС ІПНП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області за №2780 від 01.09.2025 за зверненням позивача. Із довідки про результати проведення перевірки за зверненням ОСОБА_1 вбачається, що суть звернення полягає у вжитті заходів до відповідача-1, які незаконно його затримали та утримують у приміщенні ТЦК. Вжиті заходи: скеровано лист -інформування до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Встановлено, що інформація подана у зверненні на момент проведення перевірки не знайшла свого підтвердження. Юридична кваліфікація: на момент проведення перевірки відсутні ознаки адміністративного та/або кримінального правопорушення.
Із рапорта, складеного 01.09.2025, вбачається, що заявниця-адвокат повідомила про те, що клієнта (позивача) незаконно затримали працівники РТЦК. Клієнт прийшов продовжити відстрочку, проте його зараз не відпускають. 
Із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 01.09.2025, вбачається, що прийнято заяву від позивача. У змісті заяви зазначено, що позивач просить вжити заходів до працівників відповідача-1, які незаконно його затримали та утримують, крім цього зазначив, що у нього є документи, що підтверджують право на відстрочку. 
Яворівський РВП ГУНП у Львівській області надіслав позивачу лист від 11.09.2025 №293323-2025, у якому зазначено, що за результатами перевірки фактів, викладених у повідомленні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Проте з метою повного та всебічного дослідження усіх обставин скеровано лист - інформування до ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Суд допитав у судовому засіданні 13.05.2026 свідка ОСОБА_5 , яка на той час працювала на посаді слідчої Головного управління Національної поліції у Львівській області (Яворівського РВП ГУНП у Львівській області), і безпосередньо здійснювала виїзд на місце події за викликом позивача, яка повідомила, що не пам`ятає точно чи мав позивач документи для надання відстрочки від призову за мобілізацією і чи надавав їх відповідачу-1 для розгляду. Наявність у позивача документів для надання відстрочки від призову за мобілізацією зафіксована лише оператором служби « 102» при його зверненні, проте такий факт нею безпосередньо не встановлений. Зазначила, що їй відомо про наявність у позивача талона-повідомлення електронної черги.
Із відповіді відповідача-1 від 21.05.2026 №6636 про надання відеозапису вбачається, що система відеоспостереження, яка використовується у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснює запис відео в циклічному режимі та зберігається до 14 робочих днів, після чого автоматично перезаписується та видаляється системою у зв`язку з обмеженим обсягом пам`яті технічного носія. У зв`язку з цим запис за 01.09.2025 у розпорядженні відповідача-1 відсутній, оскільки строк його технічного зберігання минув, а відеодані автоматично перезаписані системою відеоспостереження. 
Згідно із відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_11 від 05.10.2025 №1159/9/13282 за результатами перевірки скарг представника позивача від 05.09.20205 до Міністерства оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_5 на дії посадових осіб відповідача-1 повідомлено, що позивач із заявою від 01.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався під час особистого прибуття до ТЦК та СП, ні засобами поштового зв`язку. Твердження про відмову працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 приймати заяву позивача, здійснення ними фізичного чи психологічного тиску на нього, недопущення на територію ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідають дійсності. Фактів порушень законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також перевищення повноважень з боку посадових осіб відповідача-1 не встановлено. 
Суд відхиляє аргументи представника позивача, що талон електронної черги №4632 свідчить про факт надання заяви та документів для прийняття відповідачем-1 рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки такий талон підтверджує лише факт реєстрації особи в електронній черзі на відповідну дату і час, проте не підтверджує факт подання відповідних документів для надання відстрочки. Зазначена у талоні мета візиту формується під час реєстрації в електронній черзі та має організаційно - технічний характер для впорядкування прийому громадян. 
Оцінивши в сукупності обставини та докази, подані на їх обґрунтування, суд висновує, що в ході розгляду справи не підтвердився факт звернення позивача до відповідача-1, у визначеному законодавством порядку, із заявою та необхідними документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, суд з`ясувавши такі обставини та перевіривши їх доказами, встановив, що позивач не довів факт звернення у визначеному законодавством порядку до відповідача-1 для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Такий висновок дає підстави суду вважати, що у зв`язку з неподанням позивачем заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у відповідача-1 не міг виникнути обов`язок з реєстрації та розгляду заяви про надання такої відстрочки. 
З таких підстав суд вважає, що у позові у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2025 та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” необхідно відмовити.
У зв`язку з викладеним, не підлягають задоволенню інші позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника відповідача-1 від 01.09.2025 №1614 “Про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до Військової частини НОМЕР_5 з 01.09.2025; зобов`язання відповідача-1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2025 та додані до неї документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” відповідно до пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. 
Щодо позовних вимог до відповідача-2 суд зазначає таке. 
Відповідач-2 , приймаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу, діяв на підставі іменного списку, наданого відповідачем-1. Перевірка підстав та надання відстрочок не належать до компетенції відповідача-2. 
Згідно з пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міноборони, затвердженої наказом МО України №280 від 15.09.2022, зарахування військовозобов`язаного до списків особового складу здійснюється в день прибуття на підставі іменних списків команд, приписів та документів, що посвідчують особу. У межах повноважень відповідач-2 на підставі наказу №255 від 01.09.2025, зарахував позивача, скерованого відповідачем-1, до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставив його на всі види забезпечення та призначив на посаду курсанта. 
У зв`язку з цим, суд немає підстав вважати протиправним наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №255 від 01.09.2025 про зарахування ОСОБА_1 до списку особового складу військової частини. 
Враховуючи те, що накази відповідачів є правомірними, підстави для зобов`язання відповідачів вирішити питання про звільнення позивача з військової служби з подальшим виключенням зі списків особового складу частини та поновити позивача на військовому обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати.
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати між сторонами не розподіляються.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складене 27 липня 2026 року.

Суддя Гулик Андрій Григорович