Справа № 946/1641/26 
Провадження № 2/946/2877/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання – Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, - 
В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі – свідоцтві про право власності відсутній підпис сільського голови та печатка сільської ради. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2026 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. 
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_1 від 04.04.2001 року, виданого Ларжанською сільською радою народних депутатів та довідки виданої старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/163 від 03.06.2026. 
Відповідно до актового запису про смерть № 4 від 13.01.1995 року, складеного виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.
Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 85914353 від 09.07.2026 року наданою державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня. 
Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про народження № 14 від 08.02.1957 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. 
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою виданою старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/163 від 03.06.2026, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).
Згідно актового запису про смерть № 6 від 02.02.2002 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_1 від 04.04.2001 року, виданого Ларжанською сільською радою народних депутатів та довідки виданої старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/165 від 03.06.2026. 
Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 85920049 від 09.07.2026 року наданою державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня. 
Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:
- батько ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про народження № 33 від 27.06.1977 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;
- мати ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про народження № 33 від 27.06.1977 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. 
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено довідкою виданою старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/165 від 03.06.2026, тому вважається такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.04.2024, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_1 від 04.04.2001 року, виданого Ларжанською сільською радою народних депутатів та довідки виданої старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/53 від 24.02.2026, 1/4 частина зазначеного житлового будинку, яку він прийняв після смерті матері, ОСОБА_3 , однак не оформив та 1/8 цього ж будинку, яку він прийняв після смерті сина, ОСОБА_5 , однак не оформив. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №58473531 від 01.08.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу № 13 від 29.03.1975 року складеного виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. 
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою наданою старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/53 від 24.02.2026, тому вважаться такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.04.2025, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_1 від 04.04.2001 року, виданого Ларжанською сільською радою народних депутатів та довідки виданої старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 7/18-05/54 від 24.02.2026, 1/8 частина зазначеного житлового будинку, яку вона прийняла після смерті сина, ОСОБА_5 , однак не оформила, та 5/8 частин цього ж будинку, які вона прийняла після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , однак не оформила.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України – спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України – спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України – спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до заповіту від 09 серпня 2024 року, посвідченого старостою Ларжанського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Шевченко А.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 7-48, ОСОБА_2 , усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). 
Після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Так, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 07.10.2025 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 22.01.2004 року, РНОКПП – НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, код ЄДРПОУ - 04379433) про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 10 вересня 2026 року.

Суддя: | О.О.Бурнусус