Справа № 373/2434/26 

ПОСТАНОВА 
Іменем України
15 липня 2026 року       м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., 
розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНКОПП НОМЕР_1 , посадова особа ФОП ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 
за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №1453/10-36-07-07 від 10 червня 2026 року, під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 10.06.2026 о 14 год. 40 хв. в магазині у м. Переяслав по вул. Золотоніське шосе, 4, було виявлено факт порушення порядку ведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та/або програмного РРО без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленого зразка (фіскальний чек). 
В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не прибула. Про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавала.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.
Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.
Норми права застосовані судом.
Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Приписи ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджуються наданими суду доказами, а саме: протоколом №1453/10-36-07-07 від 10 червня 2026 року про адміністративне правопорушення; копією акту фактичної перевірки від 10.06.2026; додатком до акту перевірки та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.06.2026 в яких вона зазначає, що при продажу засобу для очищення К-207 по ціні 280 грн розрахункову операцію провела в безготівковій формі через банківський термінал при цьому без застосування РРО, ПРРО, тому що не встигла його зареєструвати. Повідомлення за формою 20-ОПП про наявність господарської одиниці магазину до ГУ ДПС не подавалось. Виписки по банківських рахунках, книги обліку доходів на момент перевірки надати не могла.
Частиною 1 статті ст. 155-1 КУпАПпередбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 155-1 КУпАП, – порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, та вона підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. 
Підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності чи закриття справи, у суду не має. 
Обставин які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 – судом не встановлено.
За порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлена відповідальність у виді накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_1 є посадовою особою. 
Дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року відсутні.
Враховуючи характер вчиненого, особу яка притягається до адміністративної відповідальності вперше, є посадовою особою, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім заходом адміністративного впливу для виправлення особи та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім того, в порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з  ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ч.1 ст. 155-1 КУпАП, ст.ст. 33,40-1, 252, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. 
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Київській обл. Переяслав міс. 21081100; Код ЄДРПОУ- 37955989 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)РахунокUA 258999980313080106000010832; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач: ГУК у м.Києві (м. Київ), 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів до бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяславський міськрайонний суд Київської області.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.О. ОПАНАСЮК