РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2026 року | м. Рівне | №460/11265/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| ОСОБА_1
до | Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
| про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 09.12.2014 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2026 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що при обчисленні розміру пенсії за віком відповідач застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, тоді як, на переконання позивача, оскільки мало місце призначення нового виду пенсії за іншим законом, її розмір повинен був визначатися відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року призначення пенсії за віком, а саме за 2023, 2024 та 2025 роки. У зв`язку з цим позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про здійснення з 01.01.2026 перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2023-2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум. Однак листом від 05.03.2026 №6273-3399/Т-02/8-1700/26 відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, зазначивши, що застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, можливе лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови набуття особою не менше 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки у спірному випадку відбулося не переведення з одного виду пенсії на інший у межах Закону №1058-IV, а призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV після отримання пенсії за вислугу років, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим вважає, що відповідач неправомірно не застосував показник середньої заробітної плати за 2023-2025 роки, чим порушив його право на отримання пенсії у належному розмірі, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 29.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався.
Поряд із тим, відповідно до ч.4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно з ч.2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 09.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.03.2026 №6273-3399/Т-02/8-1700/26.
У подальшому, з 01.01.2026 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Факт призначення ОСОБА_1 з 01.01.2026 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.03.2026 №6273-3399/Т-02/8-1700/26, перерахунком пенсії (версія 1.6.78.1, дата та час розрахунку – 27.02.2026 о 07:01), а також алгоритмом розрахунку пенсії за віком, копії яких долучені до матеріалів справи.
Таким чином, судом встановлено, що до 01.01.2026 позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тоді як з 01.01.2026 йому призначено пенсію за віком, правове регулювання призначення та обчислення якої здійснюється відповідно до положень Закону №1058-IV.
При цьому з наявного у матеріалах справи алгоритму розрахунку пенсії за віком судом встановлено, що при обчисленні розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 з 01.01.2026, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області для визначення заробітку, який враховується при обчисленні пенсії, застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.
Разом з тим, позивач із таким порядком обчислення розміру призначеної йому пенсії за віком не погодився. На переконання позивача, оскільки з 01.01.2026 йому було призначено інший вид пенсії – пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при визначенні її розміру відповідач повинен був застосувати положення частини другої статті 40 цього Закону та врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року призначення пенсії за віком, а саме за 2023, 2024 та 2025 роки.
Позивач вважає, що призначення йому з 01.01.2026 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV після отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачало необхідність обчислення нового виду пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, визначеного відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV, а не із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
З огляду на наведене та вважаючи, що розмір призначеної з 01.01.2026 пенсії за віком визначено неправильно, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із відповідною заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.01.2026 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2023, 2024 та 2025 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
За результатами розгляду зазначеного звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 05.03.2026 №6273-3399/Т-02/8-1700/26 відмовило позивачу у проведенні перерахунку та виплаті з 01.01.2026 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2023, 2024 та 2025 роки, що підтверджується копією відповідного листа, наявною у матеріалах справи.
Судом встановлено, що, обґрунтовуючи відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії у заявлений позивачем спосіб, відповідач виходив із того, що застосування положень частини другої статті 40 Закону №1058-IV, а саме врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, можливе лише у разі переведення особи вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови, що така особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.
Водночас відповідач у листі від 05.03.2026 №6273-3399/Т-02/8-1700/26 зазначив, що в інших випадках правові підстави для застосування положень частини другої статті 40 Закону №1058-IV та, відповідно, для врахування нового показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відсутні.
Отже, судом встановлено, що фактичною підставою для відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у здійсненні позивачу перерахунку пенсії стало те, що відповідач розцінив призначення ОСОБА_1 з 01.01.2026 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV як обставину, яка не надає підстав для застосування при її обчисленні нового показника середньої заробітної плати за 2023-2025 роки.
Поряд із тим, позивач наполягає на тому, що у спірних правовідносинах мало місце не переведення з одного виду пенсії на інший у межах одного й того самого Закону №1058-IV, а призначення з 01.01.2026 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV після отримання ним з 09.12.2014 пенсії за вислугу років, призначеної на підставі статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Саме з огляду на зазначену обставину позивач вважає, що при призначенні з 01.01.2026 пенсії за віком відповідач повинен був визначити її розмір із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року призначення пенсії за віком, тобто за 2023, 2024 та 2025 роки.
Не погоджуючись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у проведенні відповідного перерахунку та вважаючи дії відповідача щодо обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки протиправними, такими, що призвели до визначення пенсійної виплати у неналежному розмірі та порушують його право на належний рівень соціального захисту і пенсійного забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, який набув чинності з 1 січня 2004 року. (далі - Закон України № 1058)
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Положеннями ст.27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Відповідно до частини першої, другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Як встановлено положеннями п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 01 березня 2021 у справі №488/1409/16-а.
Як встановлено судом із матеріалів справи, позивач з 07.11.2014 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ. При цьому, призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV 14.01.2026 відбулося вперше.
Тому при обчисленні пенсії вперше за віком відповідно до Закону №1058-ІV слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Аналогічний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020р. у справі № 400/293/19.
Отже Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14.01.2026 мало застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, а саме за 2023, 2024 та 2025 роки.
Таким чином, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у незастосуванні при призначенні позивачу пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2023-2025), що передують року звернення за призначенням пенсії.
На підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснюється на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1064,00 (одна тисяча шістдесят чотири ) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 04 серпня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Суддя       Н.О. Дорошенко