ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 140/1936/25 пров. № А/857/30290/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши в електронному вигляді в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Хмельницької митниці на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» до Хмельницької митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Волдінера Ф.А.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековіст» звернулось в суд з адміністративним позовом до Хмельницької митниці, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів: від 02.10.2024 №UA400030/2024/000046/2; від 07.10.2024 № UA400030/2024/000050/2; від 07.10.2024 № UA400030/2024/000052/2; від 07.10.2024 № UA400030/2024/000051/2; від 07.10.2024 № UA400030/2024/000047/2.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товару від 02.10.2024 №UA400030/2024/000046/2, від 07.10.2024 № UA400030/2024/000050/2, від 07.10.2024 № UA400030/2024/000052/2, від 07.10.2024 № UA400030/2024/000051/2, від 07.10.2024 № UA400030/2024/000047/2.
До Волинського окружного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: копії договору про надання правової допомоги від 01.12.2023, укладеного між ТОВ «ЕКОВІСТ» з адвокатом Коберським А.П., ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1048717, який виданий на підставі вказаного договору адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально; додаткової угоди №2 від 01.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.01.2025, акта приймання-передачі послуг до вказаного договору від 19.06.2025.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявлені витрати у розмірі 25 000 грн документально підтверджені, однак їх розмір не є повністю співмірним зі складністю справи та обсягом фактично наданої правничої допомоги. При цьому окремі заявлені послуги (вивчення документів, аналіз законодавства і судової практики) фактично охоплюються підготовкою позовної заяви та частково дублюють одна одну. З огляду на характер спору, обсяг виконаної адвокатом роботи та принципи розумності й пропорційності суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, є 10 000 грн.
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням в частині задоволення вимог заяви, Хмельницька митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення вимог заяви є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначає, що позивач до закінчення розгляду справи не заявив належним чином про намір подати докази таких витрат, не зазначив відповідної вимоги у прохальній частині позову та не повідомив про поважні причини неможливості подання доказів у встановлений строк, а тому відповідно до правових висновків Верховного Суду заява про ухвалення додаткового рішення в цій частині підлягала залишенню без розгляду.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.202, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21 та ін.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: копії договору про надання правової допомоги від 01.12.2023, укладеного між ТОВ «ЕКОВІСТ» з адвокатом Коберським А.П., ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1048717, який виданий на підставі вказаного договору адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально; додаткової угоди №2 від 01.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.01.2025, акта приймання-передачі послуг до вказаного договору від 19.06.2025.
За змістом пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 адвокат бере на себе зобов`язання відповідно до завдання клієнта надавати йому правові (адвокатські) послуги, які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Предметом надання правової допомоги є захист прав та інтересів клієнта.
Додатковою угодою №2 від 01.01.2025 до договору сторони визначили предмет цієї угоди, зокрема, адвокат надає правову допомогу клієнту у справі за позовом ТОВ «ЕКОВІСТ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів в судах першої та апеляційної інстанцій (пункт 1).
Відповідно до пунктів 2, 3 додаткової угоди на умовах пункту 4.1 договору сторони домовилися, що вартість послуг адвоката за ведення справи в суді першої інстанції складатиме 5 000,00 грн за надання адвокатом для клієнта правової допомоги щодо підготовки та подання позову про визнання протиправними та скасування рішень Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів за оскарження 1 (одного) рішення про коригування митної вартості товарів. 
Згідно з пунктом 4 додаткової угоди та пункту 4.2 договору клієнт здійснює оплату послуг впродовж п`яти календарних днів з дня підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі послуг.
Актом приймання-передачі послуг від 19.06.2025 стверджується, що на виконання умов договору від 01.12.2023 та додаткової угоди №2 від 01.01.2025 адвокатом Коберським А.П. для ТОВ «ЕКОВІСТ» надані послуги на суму 25 000,00 грн (з розрахунку 5 000,00 грн за оскарження 1 рішення про коригування митної вартості товарів): вивчення документів щодо правомірності прийняття Хмельницькою митницею рішень про коригування митної вартості товару товарів, аналіз чинного законодавства та судової практики, формування правової позиції у справі; підготовка позовної заяви до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування 5 (п`яти) рішень про коригування митної вартості товару товарів і додатків до неї (27.02.2025); підготовка та подання (на виконання вимог суду) офіційного перекладу документів, долучених до позовної заяви, що викладені іноземною мовою (11.03.2025); підготовка та подання відповіді на відзив (03.04.2025); складання клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (19.06.2025).
Позивачем не подані докази фактичної оплати правничої допомоги в сумі 25 000,00 грн, проте суд першої інстанції з урахуванням правового висновку у постановах Верховного Суду від 29.10.2020 (справа №686/5064/20), від 05.03.2021 (справа №200/10801/19-а), від 16.03.2021 (справа №520/12065/19), від 23.12.2021 (справа №280/1361/21) та ін. правильно виходив з того, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову було 5 (п`ять) рішень про коригування митної вартості, які складені за наслідками митного декларування аналогічних партій товарів; спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, не передбачають. Також варто зауважити, що такі послуги як вивчення документів у справі, аналіз чинного законодавства та судової практики по суті передбачають підготовку (оформлення) позовної заяви, тобто такі послуги дублюють одна одну.
З огляду на наведене та виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, суд першої інстанції прийшов до висновку, що слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання такого висновку помилковим чи неправильним, оскільки скаржником в апеляційній скарзі не спростовано неспівмірності витрат на правову допомогу із складністю справи; часом, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви; обсягом наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 140/1936/25 - без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя | | О. Б. Заверуха
судді | | О. М. Гінда
| | З. М. Матковська