КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: № 33/824/2762/2026
Справа № 752/6133/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою суду, 27 лютого 2025 року о 22:02 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Горіхуватський шлях, 3, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер», результат якого 1.11% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, провадження у справі - закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 27.02.2025 року він не керував автомобілем «Porsche Cayenne», а тому будь-які об`єктивні докази факту керування ним транспортним засобом у матеріалах справи відсутні.
Скаржник зазначає, що працівники поліції його не зупиняли і взагалі не бачили факт руху автомобіля. Поліція прибула на виклик «102» від невідомого громадянина щодо гучної музики з припаркованого автомобіля.
Автомобіль перебував у припаркованому стані з давно вимкненим двигуном щонайменше протягом часу, який знадобився для прослуховування музики в компанії, виклику поліції невідомою особою та безпосереднього прибуття екіпажу патрульної поліції.
Апелянт вказує, що автомобіль «Porsche Cayenne» взагалі йому не належить і він не має до нього жодного відношення.
Скаржник заявляє, що в матеріалах справи відсутні докази дотримання поліцейськими процедури огляду, встановленої ст. 266 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутній запис проведеної відеофіксації подій за участю ОСОБА_1 . 

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Кожем`яченко В.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що не перешкоджає апеляційному перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до статті 294 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, з`ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Визнаючи доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом, на якому зафіксовано освідування за допомогою приладу «Drager», результат 1,11 проміле.
Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.
Відповідно до матеріалів справи, 27 лютого 2025 року поліцейським Управління патрульної поліції в міста Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Мазуром К.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 258139, зі змісту якого слідує, що 27 лютого 2025 року о 22:02:06 год. в м. Києві по вул. Горіхуватський шлях, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку за згодою водія на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 6820», проба позитивна - 1,11 проміле. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився, про що свідчить наявне у протоколі відповідне заперечення (а.с. 2).
На місці події патрульні поліцейські здійснили тестування щодо ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням засобу вимірювальної техніки «Alcotest Drager 6820», за результатами тесту встановлено, що вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 1,11 проміле, тест № 3683 (а.с. 3).
В матеріалах справи наявні відомості про автомобіль «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , з яких вбачається, що власником цього транспортного засобу є ОСОБА_2 (а.с. 8).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів вбачається, що у графі «свідки огляду» зазначено : БК 474400, БК - 473808, з чого слід дійти висновку, що відеофіксація здійснювалась на портативні відеокамери.
Додатком до протоколу про адміністративне правопорушення є компакт-диск у конверті (а.с. 9).
Однак, як вбачається з матеріалів справи, 26 травня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бойко О.В. звернувся до Управління патрульної поліції в місті Києві із запитом, в якому просив надати повний відеозапис події (а.с. 15).
Листом від 11.06.2025 № 17708/41/11/4-2025 Управління повідомило, що подія адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 фіксувалася на відеореєстратори № 474400 та 473808, момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 працівники поліції на нагрудні відеореєстратори не проводили (а.с. 17).
До вказаного листа Управління додало відеозапис на 1 DVD-диску (а.с. 18).
При підготовці справи до апеляційного перегляду оскаржуваної постанови виявлено, що на компакт-дисках (а.с. 9, 18) відсутні будь-які відеозаписи, в тому числі з місця події за участі ОСОБА_1 , та будь-які інші файли, тобто наявні в матеріалах справи СD- R - диски виявилися порожніми.
Встановивши вищенаведені обставини, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до пп. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, охорона життя та здоров`я людини і дотримання встановленого порядку керування транспортними засобами.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом зазначених лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння чи щодо вживання відповідних лікарських препаратів.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується виною у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа усвідомлює протиправний характер своїх дій, передбачає їхні суспільно шкідливі наслідки і бажає (прямий умисел) або свідомо припускає (непрямий умисел) їх настання.
Відповідно до частин другої - шостої статті 266 КУпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, для підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, органом поліції, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав бути наданий відеозапис фіксації події за участю водія ОСОБА_1 , який би міг беззаперечно підтвердити даний факт, або працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення мали залучити двох свідків.
Разом з тим, матеріали справи не містять матеріалів відеозапису проведення огляду водія ОСОБА_1 . 
В судовому засіданні захисник пояснив, що ОСОБА_1 проводив час у колі знайомих, які дійсно вживали алкоголь. У зв`язку з тим, що компанія голосно слухала музику, незнайомі особи викликали патрульну поліцію, проте автомобілем ніхто не керував, включно з ОСОБА_1 . Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 взагалі жодним чином не пов`язаний з автомобілем, він не є його власником чи користувачем, тож протокол було складено безпідставно. Матеріали справи не містять відеозапису щодо огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на який працівники поліції посилаються у протоколі. 
Отже, наявні у матеріалах справи докази не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в т.ч. відеоматеріали не записані на компакт-диски, які надали працівники поліції до протоколу, жодних даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Porsche Cayenne», власником якого є ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.
Сам по собі акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не може автоматично вказувати на те, що в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування транспортним засобом матеріалами справи не доведений, а належні та достовірні докази проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, наявність яких вимагається законом, в матеріалах справи відсутні.
Тому протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід вважати таким, що складений з порушеннями вимог діючого законодавства, та не може вважатись належним та допустимим доказом.
В даному випадку, саме по собі описання фабули адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути беззаперечним доказом вчинення особою такого правопорушення за відсутності інших обов`язкових доказів, встановлених ст. 266 КУпАП, зокрема, за відсутності технічного відеозапису за участі цієї особи або незалучення поліцейськими двох свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд залишив поза увагою недостатність доказів доведеності вини останнього у вчиненні такого правопорушення.
Посилання суду першої інстанції у оскаржуваній постанові на наявність у матеріалах справи відеозапису, на якому зафіксовано освідування, матеріалами справи не підтверджується, а оскаржувана постанова не містить опису подій, відображених на відеозаписі. При цьому скаржник у доповненнях до апеляційної скарги вказує на те, що матеріали справи не містять відеофіксації огляду ОСОБА_1 на місці події. 
Доводи скаржника підтверджуються актом від 19 червня 2026 року, складеним працівниками Київського апеляційного суду про те, що на СD-R дисках, наявних у матеріалах справи у конвертах на аркушах справи 9, 18 відсутні будь-які відеозаписи (відеофайли), наявні у конвертах носії інформації СD- R - диски є порожніми.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді постанови суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року - скасувати, а провадження у справі - закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ящук Т.І.