| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8582/25 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Парінов А.Б.,
судді:  Беспалов О.О.,
Кравченко Є.Д.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 28.02.2025 про відмову у перерахунку пенсії на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 30.01.2025 № 94 і зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі зазначеної довідки з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", та включно з нарахованою індексацією пенсії у 2022– 2025 роках.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення відповідача від 28.02.2025 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язано відповідача перерахувати з 01.04.2019 пенсію позивача на підставі довідки від 30.01.2025 № 94 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01.04.2019 до моменту здійснення перерахунку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у частині вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної доплати за постановою № 713 та індексації 2022– 2025 років, суд першої інстанції виходив із того, що подані у справі документи не стосувалися правильності або відмови відповідача у включенні цих виплат під час перерахунку пенсії, а відтак у цій частині право позивача відповідачем не порушене.
Не погодившись із рішенням у частині відмови, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та змінити його, виклавши абзац третій резолютивної частини у новій редакції – із зобов`язанням відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 30.01.2025 № 94 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі щомісячної доплати за постановою № 713 та з нарахованою індексацією пенсії у 2022– 2025 роках.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що після здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 30 січня 2025 року № 94 відповідач протиправно припинив нарахування доплати згідно з постановою № 713 та виплату індексації пенсії за 2022– 2025 роки. Унаслідок таких дій розмір його пенсійного забезпечення зменшився з 6894,97 грн до 5615,88 грн, тобто на 1279,09 грн. Скаржник наголошує, що часткова відмова у задоволенні позову формально відновила його права на папері, але фактично призвела до погіршення матеріального становища, тому належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з обов`язковим збереженням і виплатою всіх наявних доплат, зокрема за постановою № 713 та з урахуванням індексації 2022– 2025 років.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Апеляційну скаргу подано позивачем виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідач рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржував. Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України - предметом апеляційного перегляду є правомірність відмови суду першої інстанції у задоволенні вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням доплати за постановою № 713 та індексації 2022– 2025 років.
Предметом спору у справі є рішення відповідача від 28.02.2025 про відмову у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 30.01.2025 № 94. Цим рішенням відповідач відмовив у самому перерахунку пенсії, а не у виплаті доплати за постановою № 713 чи індексації пенсії. Питання нарахування або припинення цих виплат під час перерахунку відповідач не вирішував.
Щомісячна доплата за постановою № 713 та індексація пенсії визначаються відповідачем за результатами перерахунку пенсії. Оскільки відповідач у проведенні перерахунку відмовив, долю цих виплат при перерахунку не визначено, а відповідне рішення відповідачем не ухвалювалося. За таких обставин у частині доплати за постановою № 713 та індексації 2022– 2025 років право позивача відповідачем не порушене, а спір не виник.
Аналогічного висновку за подібних правовідносин дійшов Верховний Суд. У постанові від 18 червня 2025 року у справі № 380/29410/23, за фабулою якої пенсіонер вимагав перерахунку пенсії за оновленою довідкою про грошове забезпечення з одночасним збереженням доплати за постановою № 713 та індексації за постановами № 118 і № 168, тоді як орган Пенсійного фонду відмовив у самому перерахунку і дій з його проведення не вчиняв, Верховний Суд визнав такі вимоги передчасними, зазначивши, що "завданням адміністративного судочинства є захист вже порушених прав, свобод чи інтересів особи, а не ймовірних або гіпотетичних". Задоволення таких вимог означало б фактичне вирішення спору, який ще не виник, тобто спору про право, яке може виникнути в майбутньому внаслідок гіпотетичних дій відповідача, що суперечить частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Установлені у цій справі обставини є тотожними: відповідач відмовив у перерахунку пенсії, а дій із перерахунку, які супроводжувалися б припиненням доплати за постановою № 713 чи невиплатою індексації, не вчиняв. Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що у цій частині право позивача відповідачем не порушене, а вимога про перерахунок із збереженням зазначених виплат є передчасною.
Доводи апелянта про неминуче зменшення розміру його пенсії внаслідок виконання рішення суду є безпідставними. Частина четверта статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" прямо передбачає, що в разі якщо внаслідок перерахунку розміри пенсій є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Резолютивна частина рішення суду першої інстанції містить зобов`язання виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, що цей механізм охоплює. А отже, виконання рішення суду не може призвести до зменшення пенсії порівняно з розміром, який позивач отримує.
Питання виплати доплати за постановою № 713 під час перерахунку пенсії врегульоване сталою практикою Верховного Суду. За правовою позицією, викладеною у зразковій справі № 400/6254/24 (рішення Верховного Суду від 16 грудня 2024 року, залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2025 року) та підтвердженою, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2025 року у справі № 620/12317/24, ця доплата має тимчасовий характер і не виплачується у разі перерахунку пенсії після 01.03.2018 у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. Проте, оскільки відповідач перерахунку не здійснив, відповідна оцінка наводиться лише для повноти, а її предметом стане окрема перевірка дій відповідача при виконанні рішення суду.
Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав правильну правову оцінку спірним правовідносинам і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

Є.Д. Кравченко

(Повний текст постанови суду виготовлено 15 вересня 2026 року)