Справа 521/9345/26
Номер провадження 3/521/3111/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року         м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.
Згідно протоколу серії ЕПР1 №671312 від 21.05.2026 року про адміністративне правопорушення, 21.05.2026 року, о 02 год. 00 хв. в м. Одесі, по вул. Євгенія Танцюри, 26, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом (електросамокатом) марки «Kukirin G4», державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.
ОСОБА_1  та його представник – Тимофієв І.В., в судовому засіданні просили провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема зазначили, що матеріали справи не містять доказів його відмови від проходження у встановленому законному порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я згідно відеозапис, напрацьований працівниками УПП, не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та керування транспортним засобом електросамокатом марки «Kukirin G4». З відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається також факт керування ТЗ. Відео починається з того моменту, коли транспортний засіб стояв, а ОСОБА_1 знаходився у кареті швидкої допомоги. З пояснень свідка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона зазначає: «20.05.2026 року на вул. Євгенія Танцюри 26, вона переходила проїжджу частину дороги та стала свідком того, що біля неї рухався електросамокат з двома хлопцями, які були одягнуті в чорний колір, обличчя вона не бачила, але вона бачила, як один, який був на самокаті впав, інший поїхав. Хто саме керував електросамокатом вона не бачила. Вона підійшла до них і їй той, хто пішов, сказав викликати швидку допомогу. В 23:54 вона викликала швидку допомогу, швидка приїхала оглянула його і повезла в лікарню». Інших доказів керування транспортним засобом матеріали справи не містять. Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що керував електросамокатом не він, а інша особа. А тому просили закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні був допитаний свідок, а саме ОСОБА_2 , яка повідомила, що 20.05.2026 року на вул. Євгенія Танцюри 26, вона переходила проїжджу частину дороги та стала свідком того, що біля неї їхали два електросамокати та на одному знаходилось двоє хлопців, а другим керував один хлопець. Зазначила, що вона почула звук падіння та згодом побачила, як один з хлопців, який був на самокаті, впав, а інший поїхав, однак не бачила хто саме керував електросамокатом, на якому було дві особи. Хто був за кермом електросамоката вона не бачила і не може стверджувати, що керував електросамокатом саме ОСОБА_1 . 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. 
Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.
Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
З відеозаписів БК 471211, 471808, які були досліджені у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок падіння з електросамоката у м. Одесі по вул. Є.Танцюри, 26, о 02:00 год. зазнав тілесних ушкоджень в ділянці голови та перебував у кареті швидкої допомоги. З відеозапису також чітко вбачається, що у ОСОБА_1 з голови та обличчя рясно текла кров.
За висновками комп`ютерної томографії головного мозку у ОСОБА_1 виявлено ознаки множинних переломів кісток лицевого черепа: втиснений перелом лівої лобної пазухи зі зміщенням уламків; багатоуламковий перелом кісток носа та перелом носової перегородки, переломи стінок лівої верхньощелепної пазухи з переходом на альвеолярний відросток верхньої щелепи на рівні 25-28 зубів; переломи стінок лівої орбіта без зміщення. Перелом кореня 21 зуба. Гемосинус лівої верхньощелепної пазухи. Пневмофтальм та підшкірна емфізема м`яких тканин обличчя. Поліцейські, які підійшли до карети швидкої допомоги, не зважаючи на травмований стан ОСОБА_1 , почали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що не розуміє, що відбувається. З відеозапису також вбачається, що лікар швидкої допомоги наголошував працівникам поліції щодо необхідності термінового обстеження постраждалого у медичному закладі, після чого ОСОБА_1 все ж таки було доставлено до медичного закладу. 
На відео також видно, що поліцейські після надання першої медичної допомоги ОСОБА_1 знову почали пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів, що не розуміє, що відбувається, тобто відмови працівники поліції не отримали.
Відповідно до п. 8 Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
У п. 14 вищевказаної інструкції зазначено, що якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Враховуючи, що ОСОБА_1 після падіння з електросамоката був доставлений до лікарні з травмами голови та обличчя, характер яких у свою чергу позбавляв можливості ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» шляхом забору повітря через трубку газоаналізатора, а тому поліцейські повинні були ініціювати проведення огляду на стан сп`яніння у лікарні, куди доставили ОСОБА_1 , шляхом забору біологічних матеріалів та отримати відповідні результати, а не пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`янінняза допомогою алкотестеру «Драгер», чим саме порушили п. 8 Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію України», до превентивних поліцейських заходів, які поліція може застосувати, відносяться, зокрема, перевірка документів, опитування особи, поверхнева перевірка і огляд та зупинення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а, також, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
Згідно п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року; постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Відповідно порядку, встановленого ст.266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я МДА.
Відповідно до статті 31 ЗУ «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 245, 247, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя:         Д.Д. Громік