ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/2568/25
Провадження № 33/820/396/26
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф., розглянувши у судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бойка Валерія Федоровича на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2026 року,- 
в с т а н о в и в:
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2026 року   
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,     громадянина України, проживаючого за адресою:             АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має трьох     неповнолітніх дітей, особи із інвалідністю ІІІ групи,      непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Застосовано відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.    
За постановою суду, 27.09.2025 о 21 год. 17 хв. в с. Берездів, Траса Т1804 км. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Renault Trafik (н.з. НОМЕР_1 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор nc201622, чим порушено п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бойко В.Ф. просить скасувати постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2026 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначає про незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, а тому усі подальші вимоги поліцейського, зокрема, й щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.
Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно відеозаписів у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, такі ознаки поліцейським не були повідомленні ОСОБА_1 , а тому у поліцейського не було законної підстави для пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння. З направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейський водія не ознайомив.
Зазначення працівниками поліції у протоколі ознак сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи. Отже, працівниками поліції не доведено факту наявності вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння. 
Працівники поліції не забезпечили доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Понад 30 хвилин ОСОБА_1 перебував поза контролем поліцейського у власному автомобілі під керуванням його дружини, що є грубим порушенням Інструкції та самостійною підставою для закриття провадження у справі. Перебуваючи у власному автомобілі ОСОБА_1 втратив статус водія, а тому вимога поліцейського біля будинку щодо проходження огляду є неправомірною.
Допитана у якості свідка ОСОБА_2 підтвердила факт слідування її чоловіка з с. Берездів в м. Славута в їх автомобілі під її керуванням за відсутності в салоні автомобіля поліцейського.
У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано транспортний засіб доставки, що також є порушенням.
Суд не врахував, що за таких обставин, відмова поліції у забезпеченні проходження огляду в закладі охорони здоров`я не може бути поставлена у вину ОСОБА_1 .
Суд не надав правової оцінки відеодоказу, показам свідка ОСОБА_2 та порушенню процедури супроводу.
Суд не врахував характер відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з психічним захворюванням, з 27.01.2000 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом - розлади особистості, внаслідок епілепсії. Наявний у ОСОБА_1 діагноз пояснює його збуджений стан, і це не була поведінка п`яної особи, а прояв хронічних хвороб спровокований непрофесійними діями поліцейських на місці зупинки.
Дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати, як умисне ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, а є наслідком психологічного тиску та усвідомлення неминучості наслідків мобілізації.
ОСОБА_1 не висловлював чіткої відмови від проходження огляду, а лише просив прибуття слідчо-операттивної групи.
В подальшому ОСОБА_1 погодився їхати в лікарню щоб довести відсутність у нього стану сп`яніння, проте поліцейський повідомив, що протокол уже складено.
Зазначений у направленні на огляд на стан сп`яніння час його складення не підтверджується відеодоказами. З відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлювали з вказаним направленням.
Протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд на стан сп`яніння, висновок та акт, дані отриманні в ході перегляду відеозаписів, не можна визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом доводять факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи. яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф. дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах. 
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
Судом першої інстанції були дотримані зазначені норми КУпАП, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2025 серії ЕПР1 №466980 27 вересня 2025 о 21 год. 17 хв. в с. Берездів, Траса Т1804 км. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Renault Trafik (н.з. НОМЕР_1 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор nc201622
Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 466980 від 27.09.2025, у якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2025, згідно із яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі – КП «Славутська МЛ». В направленні зазначена ознака алкогольного сп`яніння, виявлена у ОСОБА_1 , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота;
-DVD-дисками із відеофайлами, якими зафіксовано події, які мали місце 27.09.2025. 
Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, при проведенні огляду /відмови від проходження огляду/ ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції дав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, які є належними, допустимими і достатніми та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП. 
З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника Бойка В.Ф. про те, що досліджені судом докази не можна визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом доводять факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та про порушення процедури огляду.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з чим на думку захисника усі подальші вимоги поліцейського, зокрема, й щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.
Апеляційний суд погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про такі, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. 
Згідно положень Інструкції обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського пов`язується саме з наявністю підстав у поліцейського вважати, що водій знаходиться у стані сп`яніння, а не із зупинкою транспортного засобу, тому відсутні підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева» та вважати недоведеним факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку через відсутність в матеріалах справи підстав зупинки транспортного засобу такого водія за встановленого факту керування таким транспортним засобом.
Крім того, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту відмови особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника Бойка В.Ф. про те, що згідно відеозаписів у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, такі ознаки поліцейським не були повідомленні ОСОБА_1 , а тому у поліцейського не було законної підстави для пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та що зазначення працівниками поліції у протоколі ознак сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи. 
Так, за змістом ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.3 розділу I Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Отже, до виключних повноважень поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ відноситься виявлення та оцінювання наявності ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. А тому, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку, зокрема, огляд на стан алкогольного сп`яніння.
З відеозапису події видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом
Renault Trafik (н.з. НОМЕР_1 ), був зупинений працівнико поліції. У зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожними рота, поліцейський запропонував йоми пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 повідомив, що буде проходити огляд в лікарні. Проте в подальшому ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду.
Виявлена працівником поліції ознака алкогольного сп`яніння також зазначена в направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2025.
Таким чином, виявивши у ОСОБА_1 ознаку алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота, працівники поліції законно вимагали у нього прийти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У ньому викладені усі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою, зокрема і суть адміністративного правопорушення, посилання на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому положення ст. 256 КУпАП не передбачають зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення транспортного засобу, яким доставляється особа в заклад охорони здоров`я для проходження огляду, про що в апеляційній скарзі вказує захисник Бойко В.Ф. 
З огляду на викладене необгрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження захисника Бойка В.Ф. про порушення процедури доставки ОСОБА_1 працівниками поліції до закладу охорони здоров`я досліджувалися судом першої інстанції та надано їм належну оцінку, з якою й погоджується суд апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції дав належну оцінку показам ОСОБА_1 , показам допитаної судом першої інстанції свідка ОСОБА_2 , як таким, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене ОСОБА_1 правопорушення.
З дослідженого судом відеозапису видно, що хоча й ОСОБА_1 не дав чіткої відповіді працівникам поліції про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, його поведінка свідчила про ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, поліцейським на законних підставах було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП -  відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, не є слушними посилання в апеляційній скарзі на те, що не було чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з психічним захворюванням, з 27.01.2000 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом - розлади особистості, внаслідок епілепсії, наявний у ОСОБА_1 діагноз пояснює його збуджений стан, і це не була поведінка п`яної особи, а прояв хронічних хвороб спровокований непрофесійними діями поліцейських на місці зупинки, на думку апеляційного суду не перешкоджали ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився.  
Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам у справі, у тому й числі тим на які в апеляційній скарзі посилається захисник Бойко В.Ф. і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.    
За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає. 
З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:  
Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2026 року відносно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду Володимир БАРЧУК