ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року | Справа №160/21190/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

20.07.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, який враховувався для обчислення пенсії, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, який враховувався для обчислення пенсії, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки в розмірі 7 763,17 грн. За доводами позивача, для забезпечення індексації пенсії відповідач був зобов`язаний збільшувати саме цей показник на коефіцієнти збільшення, визначені Кабінетом Міністрів України, натомість застосував базову величину, передбачену пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а за окремі роки замість коефіцієнтів збільшення встановив фіксовані щомісячні доплати до пенсії. За заявою позивача про перерахунок пенсії відповідач листом від 02.07.2026 повідомив про відсутність підстав для такого перерахунку, що позивач вважає протиправним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору.
23.07.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із доказом сплати судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2026 відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 24.08.2026. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Станом на час розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, доказів на спростування доводів позивача не надано.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з положеннями статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 12.12.2019 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) за зверненням із відповідною заявою 28.01.2020.
Під час призначення пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 роки, у розмірі 7 763,17 грн.
03.06.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії, у якій просив провести індексацію пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався для обчислення його пенсії, на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121.
Листом від 02.07.2026 № 79642-56750/Г-01/8-0400/26 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Зі змісту цього листа вбачається, що індексацію пенсії позивача відповідач проводив шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 3 764,40 грн на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121, унаслідок чого з 01.03.2026 цей показник становить 9 992,40 грн. Замість застосування коефіцієнтів збільшення позивачу встановлено щомісячні доплати до пенсії: з 01.07.2021 - у розмірі 100 грн, з 01.03.2022 - у розмірі 135 грн, з 01.03.2023 - у розмірі 100 грн.
Мотивом відмови відповідач зазначив, що з огляду на призначення позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки у розмірі 7 763,17 грн проведення перерахунків (індексації) пенсії з 01.03.2021, з 01.03.2022 та з 01.03.2023 із застосуванням показників середньої заробітної плати у розмірах відповідно 5 426,60 грн, 6 186,32 грн та 7 405,03 грн є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії.
Наведені обставини відповідачем не спростовані.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з абзацом другим частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до абзацу четвертого частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначено Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Порядок № 124).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають, зокрема, пенсії, обчислені відповідно до Закону № 1058-IV.
Пунктом 3 Порядку № 124 визначено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок.
Абзацом першим пункту 5 Порядку № 124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Абзацом другим цього пункту передбачено, що кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням зазначеного показника проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 124 збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується під час проведення наступних перерахунків пенсій.
Розміри коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначено Кабінетом Міністрів України, а саме: пунктом 1 постанови від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» - у розмірі 1,11; пунктом 1 постанови від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» - у розмірі 1,14; пунктом 1 постанови від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» - у розмірі 1,197; пунктом 1 постанови від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» - у розмірі 1,0796; пунктом 1 постанови від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» - у розмірі 1,115; пунктом 1 постанови від 25.02.2026 № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» - у розмірі 1,121.
Отже, Закон № 1058-IV уповноважив Кабінет Міністрів України визначати порядок здійснення індексації пенсій та розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, однак із прямо встановленою межею - з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини 2 статті 42 цього Закону. При цьому під «порядком» розуміється право Кабінету Міністрів України встановити послідовність, черговість, спосіб виконання та методику здійснення перерахунку пенсій, а не визначити інший показник, ніж той, який названо в абзаці першому частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV.
Згідно із частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 виснував, що при проведенні перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з щорічною індексацією збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, а абзац 1 у сукупності з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності до цієї норми Закону.
У постанові від 11.02.2025 у справі № 280/3620/24 Верховний Суд зазначив, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, який становить 3 764,40 грн), до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення та суперечить акту вищої юридичної сили - Закону № 1058-IV.
Під час перерахунку пенсії, який здійснюється з метою забезпечення її індексації, положення Порядку № 124 підлягають застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим під час такого перерахунку використовуватись має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.
Постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24 підстав для відступлення від наведеного висновку не встановлено.
У постанові від 28.04.2025 у справі № 160/19883/24 Верховний Суд застосував наведені висновки до правовідносин, тотожних спірним: за позовом особи, яка отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону № 1058-IV та якій пенсію призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки у розмірі 7 763,17 грн, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Верховний Суд визнав протиправною бездіяльність пенсійного органу, який замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796 до показника, що безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, встановлював щомісячні доплати до пенсії, та зобов`язав здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796 з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197.
Перевіряючи наявність у позивача права на перерахунок пенсії, суд зазначає, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, враховано при обчисленні пенсії позивача за 2017-2019 роки, а звернення за призначенням пенсії надійшло 28.01.2020, тобто до 31 грудня року, що передує року, в якому проводився перерахунок. Отже, умову пункту 3 Порядку № 124 щодо часу такого звернення дотримано, а пенсія позивача підлягала перерахунку в порядку індексації, починаючи з перерахунку, проведеного у 2021 році.
За приписами абзацу першого частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV та з урахуванням наведених висновків Верховного Суду збільшенню на коефіцієнти збільшення, встановлені Кабінетом Міністрів України, підлягав той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався для обчислення пенсії саме позивача, тобто показник у розмірі 7 763,17 грн, а кожен наступний перерахунок мав проводитися з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника, тобто коефіцієнти збільшення підлягали послідовному застосуванню.
Наведений відповідачем у листі від 02.07.2026 мотив відмови суд відхиляє.
Відповідач порівнює розмір пенсії позивача з результатами обчислення, отриманими від показника у розмірі 3 764,40 грн (5 426,60 грн, 6 186,32 грн та 7 405,03 грн), тобто від величини, яка для обчислення пенсії позивача не використовувалася. Норма абзацу першого частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV не передбачає заміни показника, який враховувався для обчислення конкретної пенсії, на іншу величину, а вимагає збільшення саме цього показника. Послідовне збільшення показника у розмірі 7 763,17 грн на коефіцієнти збільшення до зменшення розміру пенсії позивача призвести не може.
Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому положення пункту 5 Порядку № 124 у частині, що визначає базову розрахункову величину показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні станом на 1 жовтня 2017 р., до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.
Не ґрунтується на законі і встановлення позивачу щомісячних доплат до пенсії з 01.07.2021, з 01.03.2022 та з 01.03.2023 замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197: такий спосіб не забезпечує індексації пенсії у порядку, визначеному частиною 2 статті 42 Закону № 1058-IV.
Отже, дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок (індексацію) та виплату пенсії позивача з 01.03.2026 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки у розмірі 7 763,17 грн, який враховувався для обчислення його пенсії, на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121 є протиправними, а позовні вимоги - обґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідач не надав суду жодного доказу правомірності відмови у проведенні перерахунку (індексації) пенсії позивача.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 241, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, який враховувався для обчислення пенсії, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, який враховувався для обчислення пенсії, з 01.03.2026 на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез