ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/872/26  Номер провадження 33/814/603/26	Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Зінов`євої А.О., представника потерпілої – адвоката Кубая Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зінов`євої А.О., подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 березня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миргород Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, тимчасово не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Згідно з постановою судді, 18 січня 2026 року, приблизно о 16:30 год, в м. Полтаві по вул. Раїси Кириченко, 72, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET EPICA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та перед початком руху, а саме виїжджаючи з паркомісця, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, та здійснила зіткнення з транспортним засобом LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погодившись з постановою судді, адвокат Зінов`єва А.О. подала в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.
Посилається на порушення принципу всебічності розгляду справи, оскільки суддя першої інстанції відмовив у задоволення клопотань сторони захисту про витребування відеозаписів із системи відеоспостереження «Безпечне місто».
На думку апелянта, безпосередньою причиною зіткнення стало ігнорування водієм LEXUS RX 350 вимог п. 12.3 ПДР, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення. 
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним і недопустимим доказом, оскільки час адміністративного правопорушення, який зазначено в протоколі – 16:30, не відповідає фактичному часу пригоди – 15:08. 
Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Зінов`єву А.О., в підтримку апеляційної скарги, заперечення представника потерпілої – адвоката Кубая Ю.М., приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вчинення якого застосував до неї адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За змістом п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 18.01.2026 близько 16 год. 30 хв., її транспортний засіб був припаркований у крайній праві смузі по вул. Раїси Кириченко, 72. ОСОБА_1 виїжджала з паркомісця, дивлячись у дзеркала, на той момент інших автомобілів у крайній лівій смузі не було. У момент виїзду зіткнулася із автомобілем Лексус, в наслідок чого її транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 18.01.2026 близько 16 год. 30 хв. остання рухалася на автомобілі LEXUS RX 350 по вул. Раїси Кириченко в м. Полтаві, напроти заводу Лтава по правій смузі руху. Автомобіль Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі, не надав ОСОБА_2 переваги в русі, здійснив виїзд та допустив зіткнення лівою передньою частиною автомобіля та пошкодив праву частину її автомобіля. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №713644 від 18.01.2026, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, напрямок руху транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, та інше), місце зіткнення транспортних засобів, таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не містить зауважень водіїв щодо правильності викладених в схемі даних.
Із наявної схеми місця події та характеру механічних пошкоджень автомобілів чітко вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів. 
Неспроможними на думку апеляційного суду є доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок дій ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 виходячи з наступного.
З відеозапису камери системи спостереження «Безпечне місто», які було витребувано за клопотанням сторони захисту, вбачається як водій автомобіля CHEVROLET EPICA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , почав рух транспортного засобу, а саме виїжджати з паркомісця у смугу руху, попри рух автомобіля LEXUS RX 350 у крайній лівій смузі дороги, тим самим водій автомобіля CHEVROLET EPICA не переконався у безпечності маневру та здійснив зіткнення із автомобілем LEXUS RX 350. 
Більше того, апеляційний суд зауважує, що технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для автомобіля CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання нею п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було жодних перешкод технічного характеру, про що вказують матеріали справи.
Таким чином, враховуючи схему місця події, відеозапис з камери системи спостереження та характер механічних пошкоджень автомобілів, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки її дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з встановлених обставин дорожньо-транспортної пригоди на підставі перевірених доказів у матеріалах справи.
Апеляційний суд вважає доведеним адміністративне обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, зокрема в частині того, що вона перед початком руху, а саме виїжджаючи з паркомісця, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, та здійснила зіткнення з транспортним засобом LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.
Що ж стосується посилання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про витребування відеозапису, слід зазначити таке. 
Суд апеляційної інстанції задовольнив указане клопотання сторони захисту, внаслідок чого до суду було надано відеозапис із системи відеоспостереження «Безпечне місто», який у подальшому було досліджено в судовому засіданні. 
Всупереч доводу апеляційної скарги, що висновок суду щодо порушення п. 10.1. ПДР ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та належним чином не мотивований, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять всі належні та допустимі докази щодо встановлення фактичних обставин справи.
Стосовно доводів про невідповідність часу вчинення правопорушення, який відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та фактичному часу пригоди, апеляційний суд зазначає, що основні обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у протоколі, були підтверджені сукупністю інших доказів, досліджених судом, зокрема відеозаписами. 
Дійсно, існує певна різниця у часі вчинення правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 яка зазначена у вказаному вище протоколі. Однак, вказана різниця не впливає на суть події та обставин правопорушення та не спростовує факту вчинення правопорушення та встановлених обставин ДТП, що підтверджуються іншими доказами.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
Враховуючи наведене вище, та виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 251 КУпАП, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, які й перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, тим самим не звільняє її від адміністративної відповідальності.
Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не спростовують.
При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття провадження у зв`язку з відсутностю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП у справі немає.
З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Зінов`євої А.О., подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко