Справа № 504/1634/26 
Номер провадження 3/504/732/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., 
з участю секретаря судового засідання Ємельяненко М.В., 
захисника Слаблюка В.М.,
розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що 05.04.2026 року о 20.50 год. за адресою: траса М14 21 км, блокпост Центроліт, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – Volkswagen tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
19.05.2026 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 – адвоката Слаблюка В.М. надійшла заява про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в яких останній зазначає, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 патрульними працівниками поліції будо здійснено поверхневий огляд транспортного засобу та особистих речей водія, водночас дії працівників поліції фактично набули ознак обшуку, крім того підстав для здійснення поверхневої перевірки працівниками поліції не було встановлено. Крім того, після проведення вказаного огляду працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в статусі СЗЧ, та досягнуто домовленості про щодо його доставлення до ВСП, та перебуваючи у службовому автомобілі працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи погодився б він проїхати до лікарні для проходження огляду, на що останній повідомив, що не розуміє причин поставленого йому такого питання. Після чого працівник поліції поставив аналогічне запитання, на що ОСОБА_1 не розуміючи правових підстав таких вимог, вказав, що не вбачає причин для поїздки до медичного закладу. За таких обставин, захисник зазначає, що працівник поліції спровокував ОСОБА_1 на формальну відмову від проходження огляду. У зв`язку із чим захисником було подано відповідну скаргу на дії працівників поліції. Крім того зазначає, що на доданому відеозаписі відсутні будь-які підтвердження наявності зазначених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також те, що в матеріалах міститься направлення на огляд з метою встановлення наркотичного сп`яніння, хоча в поліцейського не було підстав для його складання, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, при цьому додане до протоколу направлення не відповідає формі затвердженій Інструкцією № 1452/735. У зв`язку із чим просив закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Слаблюк В.М. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, просив закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення, посилаючись на аргументи викладені ним в письмовій заяві наданій до суду. 
Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №632966 від 05.04.2026 року, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився;
- довідкою НПУ про отримання (неотримання) особою посвідчення водія; 
- довідкою НПУ про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.04.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду;
- відео записом з ПВР, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції 05.04.2026 року о 20.54 год. Після зупинки транспортного засобу, працівником поліції було проведено поверхневу перевірку транспортного засобу та речей ОСОБА_1 . Після чого, під час перевірки документів, працівником поліції було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у статусі СЗЧ та останнім було викликано працівників ВСП, та продовжено поверхневий огляд речей ОСОБА_1 , під час чого працівник поліції запитав в останнього чи не вживає він наркотичних засобів, на що той повідомив, що не вживає. В подальшому, перебуваючи в службовому автомобілі, працівник поліції вдруге запитав в ОСОБА_1 чи не вживає він наркотичних засобів, на що останній відповів, що не вживає, після чого поліцейський запитав в ОСОБА_1 чи погодився б той проїхати в медичний заклад для проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній відповів відмовою. Після чого працівником поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння та встановлено, що в останнього звужені зіниці очей, що не реагують на світло, що є ознакою наркотичного сп`яніння, після чого запропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження медичного огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, після чого ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження медичного огляду. В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено з його змістом ОСОБА_1 після чого той підписав складений відносно нього протокол. 
На переконання суду, з вказаного відеозапису прослідковується, що ОСОБА_1 надав працівникам поліції свою чітку відмову проходити відповідний огляд на встановлення або навпаки стану наркотичного сп`яніння.
Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію".
Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи.
За таких обставин, суд визнає даний відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом – Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5. Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Таким чином, виявлення ознак сп`яніння та направлення водія на проведення огляду є повноваженнями поліцейського, які за своїм характером мітять певний ступінь дискреції. При цьому, виконання таких повноважень не пов`язується із згодою особи, щодо наявності в неї ознак на стан сп`яніння чи заперечення цих обставин.
Отже, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Доказів неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисником не надано.
При цьому, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час зупинки, ні під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ні при відмові останнім від проходження огляду, як і відсутній факт провокації зі сторони правоохоронних органів.
Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.
Зважаючи на безальтернативність санкції частини 1 статті 130 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,6 грн.
Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,6 (шістсот шістдесят п`ять) гривень (шістдесят) копійок.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до особи може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.

Суддя 	А. В. Якимів