ЄУН №932/2081/26
Провадження №2/932/583/26
РІШЕННЯ
іменем України

23.06.2026 Шевченківський рай онний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Салькової В.С., 
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , На обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом б/н від 14.12.1992 відомості про даний будинок записані в реєстрову книгу за реєстровим номером 12105 кн.29 14.12.1992 у Костянтинівському міському Бюро технічної інвентаризації. 
З 01.03.1967 по 01.07.2024 вона мешкала в будинку разом з родиною, а потім через військову агресію РФ проти України була змушена покинути місце свого постійного проживання та виїхала до м. Одеси, де мешкає перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. 
Їй стало відомо, що внаслідок бойових дій її будинок пошкоджений, та, будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення будинку, 18.11.2025 вона звернулася із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області. 
Рішенням від 19.01.2026 №70006959 відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державним реєстратором встановлена неможливість отримання від органів БТІ підтвердження реєстрації права власності, що виникли в установленому законом порядку до 01.01.2013. 
Дане рішення унеможливлює отримання в майбутньому компенсації для відновлення жилого будинку, а також позбавляє можливості іншим чином розпоряджатися майном. 
Позивач є особою похилого віку, пенсія є єдиним джерелом її існування, вона змушена винаймати житло, а придбання житла в безпечному регіоні можливе лише в разі отримання від держави компенсаційних виплат, для чого необхідна державна реєстрація нерухомості в ДРРП. 
Враховуючи відсутність іншого, ніж судовий, шляху відновлення невизнаного права, просить суд визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 . 
03.04.2026 відповідачем сформовано в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву. 
Вирішуючи питання про прийняття відзиву відповідача, суд зазначає, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05.03.2026 отримана відповідачем 06.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету. 
Даною ухвалою судом встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов – 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Оскільки копія ухвали суду від 05.03.2026 отримана відповідачем 06.03.2026, строк на подання відзиву закінчився 21.03.2026. 
Разом із тим, відзив сформований представником відповідача в системі «Електронний суд» 03.04.2026. 
За положеннями частин першої та другої ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.  Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
З урахуванням наведеного суд залишає без розгляду поданий відповідачем відзив.
В судове засідання сторони не з`явилися, стороною позивача подано суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. 
Від відповідача не надходило будь-яких заяв або клопотань. 
Судом встановлено, що 14.12.1992 державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Борисевич В.А. ОСОБА_3 видане свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №678 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Костянтинівської міської ради народних депутатів, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.11.1990 за реєстром 2-3500 Костянтинівською держнотконторою та зареєстрованого в Костянтинівському БТІ 01.12.1990 за №12105кн.29, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Костянтинівською держнотконторою 29.11.1990 за реєстром №2-3502 та зареєстрованого в Костянтинівському БТІ 01.12.1990 за №12105кн.29. На земельній ділянці розташований житловий будинок житловою площею 44,9 м2, літня кухня, водопровід, вбиральня, паркан, замощення. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №3-4179. 
На вказаному свідоцтві міститься штамп Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації «Домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.1992 №3-4179, внесене до реєстрової книги за №12105кн.29, 14.12.1992». 
Розпорядженням начальника Костянтинівської міської військової адміністрації від 15.04.2024 №228-р проспект Ломоносова перейменований у проспект Свободи. 
18.11.2025 позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області з заявою про реєстрацію права власності.
Рішенням реєстратора від 19.01.2026 №82899233 відмовлено в проведені реєстраційних дій у зв`язку з тим, що не отримано від органів БТІ інформації, що містить відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013. 
Згідно з п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).
На даний час позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на будинок у державному реєстрі, оскільки не може підтвердити свого права власності через ведення на території м. Костянтинівки Донецької області активних бойових дій. 
З метою усунення стану невизначеності щодо права власності позивача на спірний будинок суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,81,133,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (84114, Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Тихого Олекси, 260, код за ЄДРПОУ 44887499) про визнання права власності – задовольнити. 
Визнати з ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 44,9 м2. 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлене 03.07.2026. 

Суддя:      В.С. Салькова