Справа № 689/667/26
2/689/541/26 
РІШЕННЯ
Іменем України
06.07.2026 року селище Ярмолинці 

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчик О.М.,
за участю:
секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженнів залі суду селища Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на дитину,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 24 квітня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язані з лікуванням, реабілітацією та медичним забезпеченням у зв`язку з інвалідністю у розмірі 5000 гривень щомісячно та витрати на надання правової допомоги в розмірі 15 000 грн.
На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги в повному обсязі не надає. Крім того, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю 2 групи, у зв`язку з чим має стійкі порушення здоров`я, які обумовлюють підвищену потребу у матеріальному забезпеченні. 
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника. 
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подала до суду пояснення, в яких відповідач позов визнає частково, а саме стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Просить відмовити в задоволенні стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 5 000,00 грн через недоведеність вимог та просить розглянути справу за відсутності сторони відповідача.
Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що у сторін є двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дітей є позивачка та відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 25.02.2025 року та серії НОМЕР_2 від 23.11.2022 року.
Сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дітей не надає, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 11.07.2025, згідно з якими ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з положеннями ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи наведене, а також визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню.
Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною-інвалідом внаслідок травми та має діагноз: Т90.2 Віддалені наслідки важкої відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа у вигляді дефекту лобної кістки 51*42 мм. Синдром трепанованого черепа. Хронічний посттравматичний головний біль. 
Дані обставини підтверджується: випискою із медичної карти стаціонарного хворого №IX-230423/9120, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3681, № 7338, № 3545 та № 7536, формою індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №320 від 09.07.2025 року та №1161 (а.с. 6-13).
Положеннями ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).
Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.
В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.
Так, позивачем надані медичні документи, згідно з якими їхньому спільному сину ОСОБА_5 встановлено діагноз: Т90.2 Віддалені наслідки важкої відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа у вигляді дефекту лобної кістки 51*42 мм. Синдром трепанованого черепа. Хронічний посттравматичний головний біль. 
Також надано форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №320 від 09.07.2025 року та №1161, де зазначено перелік реабілітаційних заходів та їх реалізацію.
З огляду на викладене та, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_3 , суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують, що дитина потребує постійного лікування та заходів реабілітації, а відтак додаткових матеріальних витрат.
Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, суд вважає, що він, як батько неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , повинен оплачувати частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, а саме захворюваннями дитини.
Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у якості додаткових витрат на утримання дитини, які будуть понесені в майбутньому, доцільним буде визначити грошову суму у розмірі 3000,00 гривень щомісячно.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що  ОСОБА_2 не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобов`язаний їх утримувати та спроможний сплачувати аліменти, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь  ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 24 квітня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.Крім того, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути додаткові витрати на утримання дитини-інваліда, що викликані його хворобами, в розмірі 3 000,00 грн, щомісячно.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, а саме, надано договір про надання правової допомоги № DK – 2026/065 від 20 квітня 2026 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Калафутою Д.В. Згідно з Актом прийому-передачі до договору № DK – 2026/065 від 20 квітня 2026 року про надання правової допомоги від 21.04.2026 року, вартість правової допомоги складає 15 000,00 грн. Вартість послуг сплачено позивачкою адвокату Калафуті Д.В. згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №207/04-26 від 21.04.2026 (а.с.27-30).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, складності даної справи, кількість судових засідань, в яких представник позивача безпосередньої участі не брала, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу суд вважає, що витрати відповідача на правничу допомогу слід зменшити до 7 000,00 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову, розмір витрат на правову допомогу становитиме 5 600,00 грн.
Також, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 129,92 грн. 
На підставі ст.ст. 180 - 184, 191 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 430 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов задовольнити частково. 
Стягувати з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 24 квітня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) додаткові витрати на утримання сина,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язані з лікуванням, реабілітацією та медичним забезпеченням у зв`язку з інвалідністю, в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 24 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в сумі 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн 92 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. 
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.