Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/4664/25
Провадження № 2-о/650/16/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого – судді Хомик І.І.,
присяжних – Мальчикової А.С, Нос І. Ю.,
за участю секретаря – Дорошенко Т.О.,
розглянувши в порядку окремого провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оголошення фізичної особи померлою,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
В обґрунтуванні заяви зазначається, що заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з початку повномаштабного вторгнення рф перебувала у м. Нова Каховка Херсонської області. З того часу будь яка інформація про матір невідома, на зв`язок вона не виходить, будь які відомості щодо неї відсутні.
За фактом її відсутності Великоолександрівським СВ ВП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області було відкрито кримінальне провадження №12025230000000402 від 17.03.2025 р. 
Згідно ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
При цьому особа, яка пропала безвісти у звязку з воєнними діями, а отже і під час дії воєнного стану, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення цих дій.
Необхідність оголошення особи померлою в судовому порядку пов`язана із неможливістю у позасудовому порядку встановити (підтвердити) факт смерті особи. 
Оголошення померлою ОСОБА_2 необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини.
Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження по справі.
Заявник у судовому засідінні вимоги заяви підтримав посилаючись на обставини викладені у ній.
Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вимоги заяви визнав, зазначив, що не заперечує щодо їх задоволення з урахуванням зміни прізвища матері.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що знає заявника з дитинства, оскільки він проживав з бабусею по сусідськи. Коли бабуся померла, мати заявника приїхала, розпродала все господарство і поїхала. Через декілька років повернулася з чоловіком, пиячили, вкрали велосипед у односельців, і втекли, до цього часу не приїздили.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що заявник ріс у бабусі, мати не приїздила. Коли бабуся померла вона приїхала, все майно продала, пропила гроші і знову поїхала. Востаннє бачив її у 2019 році. Зі слів односельців знає, що вона жила в м.Херсоні, бомжувала, пила, постійної роботи не мала.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є кумами з матірю заявника. Вона зловживала алкогольними напоями, покинула сина на матір і поїхала з дому. Де була ніхто не знає. Повернулася після смерті матері, трохи пожила у селі, поки не пропила все материне господарство, і зникла. Через деякий час повернулася із чоловіком, з яким пили разом. Трохи пожили у батьківській хаті і зникли. Більше її ніхто не бачив.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що її свекруха все життя пила, бомжувала, її чоловіка виростила бабуся. Раз у декілька років вона телефонувала, розпитувала як вони живуть, а потім зникала надовго. Останній раз вони її бачили у 2019 році, вона приходила привітати чоловіка з днем народження. Була в стані алкогольного спяніння. Востаннє вони спілкувалися по телефону у березні 2022 року, повідомила, що живе у м.Нова Каховка, вийшла заміж, покинула пити. Але вже у квітні місяці сусіди зателефонували і повідомили, що мати знову почала пити, вкрала у чоловіка гроші та зникла. Після того жодних відомостей про неї не надходило.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першоїстатті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другоїстатті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першоїстатті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третястатті 46 ЦК України).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі №607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Суд зауважує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності достатті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Під час вирішення цієї справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано суду доказів, які суд міг би врахувати, виріщуючи питання щодо визнання ОСОБА_2 -матері заявника, померлою.
Згідно показів свідків ОСОБА_2 зловживала спиртними напоями, не мала постійного місця проживання та місця роботи. Однак свідки не вказали на жодну із обставин, яка б підтверджувала факт можливої смерті ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня його зникнення, що підтверджується належними та допустимими доказами, які заявником суду не надавалися.
Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.
Таким чином, докази, які надані заявником, не дають можливість суду зробити вірогідне припущення про смерть його матері, ОСОБА_2 .
Тому суд приходить до висновку, що вимоги заяви задоволенню не підлягають.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 293, 215, 309, 318, 319 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя _______________ Ірина ХОМИК

Присяжні _______________ Альона Мальчикова

_______________ Ірина Нос