ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1225/26  Номер провадження 33/814/649/26	Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Матюха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Матюх Олександр Володимирович,

на постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 21 квітня 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, 24 січня 2026 року, приблизно о 22:56 год, в м. Полтаві по вул. Героїв України водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN ALTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, відмова від проходження огляду фіксувалася із застосуванням технічних засобів відеозапису без залучення свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 21 квітня 2026 року не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Матюх О.В., та оскаржив її в апеляційному порядку.
Скаржник просить: визнати відеозапис службового автомобіля № 2026_0124_225630_1 неналежним доказом у частині ідентифікації водія, оскільки він містить розрив у часі та не фіксує особу, яка здійснювала керування в момент руху; скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Полтави від 21 квітня 2026 року у справі № 554/1225/26 та закрити провадження, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що відеозапис не є безперервним та зазначає про порушення під час складення протоколу.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
У судовому засіданні захисник – адвокат Матюх О.В. апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених в ній та просив закрити провадження у справі.
ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 
Мотиви суду
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 574690 від 24 січня 2026 року (а.с. 1); 
- карткою обліку адміністративного правопорушення (витяг з ІКС ІПНП підсистеми «Адмінпрактика») (а.с. 2);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2026 року, (а.с. 3);
- даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейського № 473445, а також відеореєстратора службового автомобіля поліції (а.с. 5).
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з наведеним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Так, перевіряючи вищевказаний довід суд першої інстанції правильно вказав, що з переглянутого відеозапису вбачається, що 24 січня 2026 року, о 22:56 год співробітники поліції переслідували транспортний засіб NISSAN ALTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому зупинився на їх вимогу, працівники поліції, зафіксували на відеореєстратор зупинку ТЗ NISAN ALTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Після того, як працівники поліції підійшли до автомобіля біля нього стояв ОСОБА_1 , інших осіб біля автомобіля не було.
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що матеріали справи містять достатньо доказів, щоб ідентифікувати ОСОБА_1 як водія автомобіля NISSAN ALTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
З приводу посилання скаржника, що відеозаписи, які додано до матеріалів справи є неналежним доказом суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась відеореєстратором на автомобілі та бодікамерою, номер якого, дата та час фіксації наявні на відеозаписах, на законних підставах, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». 
З долучених до матеріалів справи записів, як з відеореєстратора, так і бодікамери працівників поліції вбачається повне фіксування всього перебігу подій - від зупинки транспортного засобу, подальше спілкування з правопорушником та а також складення за його результатами адміністративного протоколу.
Апеляційний суд звернув увагу на те, що такі відеозаписи із нагрудного відеореєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення ПДР України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №678/991/17, адміністративне провадження №К/9901/6128/18;
Окрім того, наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого правопорушення.
Твердження скаржника, що працівники поліції не надали ОСОБА_1 можливості скористатися допомогою адвоката не дає підстав для скасування постанови судді.
У відповідності до приписів частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
Участь захисника (адвоката або фахівця у галузі права) при розгляді справи за КУпАП гарантується статтею 271 Кодексу. Захисник має право бути присутнім при складанні протоколу, знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, подавати докази, заперечувати та оскаржувати постанову суду. Його повноваження підтверджуються ордером або договором.
При цьому, КУпАП не передбачає обов`язкової участі захисника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, як і не зобов`язує працівника поліції під час його складення забезпечити його явку.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, як по телефону, так і забезпечити прибуття захисника на місце складення протоколу.
Посилання скаржника, щодо відсутності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З відеозапису вбачається, що вище вказані ознаки були встановлені працівником поліції та названі водієві.
При цьому, сама по собі незгода особи, щодо якої виникла підозра, що вона перебуває у стані сп`яніння, із таким висновком уповноваженого поліцейського (поліцейських), не є підставою, у даному випадку, для відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння, враховуючи ту обставину, що, як зазначалось, вище вказані ознаки сп`яніння були встановлені працівником поліції та названі водієві. 
Слід наголосити, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Висновки суду
Отже, вищенаведені доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладено у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Матюх Олександр Володимирович - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Полтави від 21 квітня 2026 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль