Справа № 442/7071/26
Провадження № 1-кп/442/456/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026142110000166 від 02.09.2026 відносно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич, Львівської області, українки, громадянки України, працює касиром у «Першій приватній пекарні м.Дрогобича», з середньою-спеціальною освітою, на утриманні якої є неповнолітня дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом та адвокатом не є, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Львів, Львівської області, українки, громадянки України, працевлаштованої сортувальником у ТОВ «Безбері», з середньою освітою, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , депутатом та адвокатом не є, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
Суд визнає доведеним, що 01 вересня 2026 року, приблизно о 18 годині 57 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будівлі Дрогобицької міської ради на пл. Ринок, 1 у м. Дрогобичі Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступила у словесну суперечку з ОСОБА_7 , в ході якої у неї виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до потерпілої ОСОБА_7 і штовхнула її обома руками в груди, від чого потерпіла впала спиною на газон. Після того як ОСОБА_7 піднялася на ноги, між ними відбулася шарпанина, під час якої ОСОБА_3 схопила потерпілу обома руками за руки, а потім — за волосся, та почала тягнути в різні боки, заподіюючи потерпілій фізичний біль. У ході цієї шарпанини ОСОБА_3 завдала потерпілій один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, внаслідок чого заподіяла тілесне ушкодження у вигляді садна на нижній повіці правого ока. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , тримаючи ОСОБА_7 за волосся, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, силою повалила її разом із собою на землю, внаслідок чого заподіяла тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу. Перебуваючи на землі, ОСОБА_3 не припинила протиправних дій, знову схопила потерпілу за волосся та почала тягнути її по бетонній бруківці в різні боки, спричиняючи фізичний біль. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден на нижній повіці правого ока, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, 01 вересня 2026 року, о 18 годині 59 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будівлі Дрогобицької міської ради на пл. Ринок, 1 у м. Дрогобичі Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин втрутилася у конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , в ході якого вирішила умисно заподіяти потерпілій тілесні ушкодження.
Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, скористалася тим, що потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_3 перебували на землі, стоячи на колінах та утримуючи одна одну руками за волосся. У цей час ОСОБА_5 схопила потерпілу правою рукою за волосся та почала тягнути за нього, спричиняючи їй фізичний біль. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_7 , яка все ще перебувала на землі, один удар лівою ногою у взутті в потиличну ділянку голови, після чого завдала один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівого боку. Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, знову схопила потерпілу правою рукою за волосся та почала тягнути за нього, заподіюючи фізичний біль, після чого завдала один удар лівою ногою в ділянку правого ока потерпілої. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді садна на нижній повіці правого ока, яке відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку ст. 302 КПК України.
Прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви від 08.09.2026 підозрюваної ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , вбачається, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисних легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Зі змісту заяви від 08.09.2026 підозрюваної ОСОБА_5 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , вбачається, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисних легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити у судове засідання розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_10 вчинив кримінальний проступок, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в поданих заявах обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорюють, вважають, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнають в повному обсязі, їх позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Потерпіла ОСОБА_7 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, їй роз`яснено ч. 2 ст. 302 КПК України, надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кримінального проступку, дії обвинувачених правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:
-DVD-R диски в кількості 2 шт. – зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1