г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/2016/26
Номер провадження 2/213/1561/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 
11.05.2026 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором кредитної лінії № 511834550 від 06.02.2025 року у розмірі 17 349,92 грн, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтовано обставинами:
06.02.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 511834550, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 600,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 0,98% за один день (357,70% річних). Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши кошти на банківську картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням та відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим станом на день подання позову утворилась заборгованість у розмірі 17 349,92 грн.
08.04.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/30, відповідно до якого право вимоги за Договором кредитної лінії № 511834550 перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
30.09.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до якого право вимоги за Договором кредитної лінії № 511834550 перейшло до позивача.
Позиція відповідача
13.07.2026 року представником відповідача - адвокатом Косенко Н.М. - через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву разом із письмовими поясненнями, у яких відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на наступне.
Відповідач визнає факт отримання кредитних коштів у розмірі 5 600,00 грн від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», однак вважає, що розмір нарахованих відсотків є завищеним та несправедливим.
Відповідач зазначає, що кредит є споживчим, а відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. На думку відповідача, встановлена в договорі процентна ставка (0,98% в день) є майже граничною, що є непомірним тягарем для нього.
Крім того, відповідач посилається на наявність у нього встановленого діагнозу F70.0 (легка розумова відсталість) та G40 (епілепсія), що свідчить про обмежену здатність адекватно оцінювати фінансові зобов`язання та передбачати наслідки їх невиконання. Встановлена ІІ група інвалідності. Єдиним доходом відповідача є державна соціальна допомога особам з інвалідністю.
Відповідач вважає, що кредитодавець не перевірив належним чином його платоспроможність, що призвело до неможливості сплатити кредит з такими високими відсотками. На думку відповідача, розмір нарахованих відсотків має бути зменшений до 3 000,00 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, відповідач вважає їх завищеними та необґрунтованими, оскільки в акті прийому-передачі наданих послуг не зазначено вартість однієї години роботи адвоката. Відповідач пропонує взяти за основу вартість однієї години роботи адвоката 500,00 грн та здійснити розрахунок: складання позовної заяви - 2 години (1 000,00 грн), вивчення матеріалів справи - 2 години (1 000,00 грн), підготовка та подання адвокатського запиту - 1 година (500,00 грн), підготовка клопотання - 30 хвилин (250,00 грн). Всього: 2 750,00 грн.
Крім того, відповідач зазначає, що звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши розмір заборгованості по процентах до 3 000,00 грн, а витрати на правничу допомогу - до 2 750,00 грн.
II. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
11.05.2026 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з даною позовною заявою.
Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів, а саме інформації від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо зарахування грошових коштів на платіжну картку відповідача.
Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію про зарахування коштів у сумі 5 600,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_1 .
08.06.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач просив розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки значення даної справи для нього та його результат є суттєвим.
09.06.2026 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
11.06.2026 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява (клопотання), в якій він просив: поновити процесуальний строк та визнати поважними причини пропуску строку на подання заперечень на додаткові пояснення позивача та клопотань про витребування доказів, посилаючись на стан здоров`я та необхідність залучення правничої допомоги; відкласти розгляд справи на строк, необхідний для звернення до Центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги (БВПД) та фактичного призначення адвоката для представництва інтересів у суді; встановити строк для подання заперечень на додаткові пояснення позивача та клопотань про витребування доказів - 30 днів з моменту призначення адвоката Центром БВПД; прийняти та долучити до матеріалів справи подані заперечення та клопотання.
14.07.2026 року представником відповідача - адвокатом Косенко Н.М. - через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву разом з додатками (копія доручення на надання безоплатної правничої допомоги, довідки МСЕК, довідки про доходи, посвідчення особи з інвалідністю) та письмові пояснення, в яких відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на стан здоров`я, відсутність належної перевірки кредитоспроможності та неспівмірність нарахованих відсотків.
15.07.2026 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку та відкладення розгляду справи для надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
26.06.2026 року на виконання ухвали суду від 18.05.2026 року до суду надійшла відповідь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (вих. № БТ/Е-21949 від 26.05.2026), згідно з якою:
на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 ;
06.02.2025 року на вказану картку було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 5 600,00 грн;
номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_1 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Вказані документи долучено до матеріалів справи.
Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.
Оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
III. Фактичні обставини, встановлені судом.
Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнього грошового зобов`язання за кредитним договором перед позивачем.
Судом встановлено, що 06.02.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 511834550 (далі - Кредитний договір). Договір укладено в електронному вигляді шляхом направлення товариством пропозиції (оферти) укласти договір та прийняття її (акцепту) відповідачем, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором VRPN-5528, що підтверджується копією кредитного договору.
Відповідно до умов Кредитного договору:
Сума кредиту: 5 600,00 грн.
Строк кредитування: до 08.03.2030 (згідно з п. 7.3 Договору).
Процентна ставка: 0,98% за один день (357,70% річних).
Комісія за надання кредиту: 280,00 грн.
Дисконтний період: 30 днів (до 08.03.2025).
Відповідно до п. 9.1.1.7 Договору, у разі затримання оплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць, Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту в повному обсязі.
Згідно з відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 26.06.2026, на виконання ухвали суду, підтверджено наступне:
на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 ;
06.02.2025 року на вказану картку було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 5 600,00 грн;
номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_1 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Таким чином, первісним кредитором виконані умови договору, кредитні кошти в сумі 5 600,00 грн були перераховані відповідачу на його картковий рахунок.
Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав. Згідно з Повідомленням про дострокове розірвання Договору від 04.09.2025, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» повідомило відповідача про дострокове розірвання кредитного договору з 04.09.2025 у зв`язку з простроченням оплати процентів за користування Кредитом.
Відповідно до Розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за Кредитним договором № 511834550 станом на 30.09.2025 становить 20 149,92 грн, яка складається з:
заборгованості за тілом кредиту - 5 600,00 грн;
заборгованості за процентами - 11 469,92 грн;
заборгованості за комісією - 280,00 грн;
заборгованості за штрафними санкціями - 2 800,00 грн.
Позивачем не заявлено вимог про стягнення штрафних санкцій (2 800,00 грн), тому загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 17 349,92 грн.
08.04.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/30, відповідно до Реєстру прав вимоги від 08.04.2025 право вимоги за Кредитним договором № 511834550 перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
30.09.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 30.09.2025 та Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги право вимоги за Кредитним договором № 511834550 перейшло до позивача. Факт фінансування підтверджується платіжною інструкцією № 636 від 06.10.2025 на суму 5 243 200,04 грн (загальна сума за Реєстром).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором прирівнюється до власноручного підпису. Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Щодо форми правочину та його змісту.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом - шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Щодо виконання зобов`язання.
За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Щодо заміни кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № 511834550 перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 30/0925-01 від 30.09.2025, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 1 від 30.09.2025 та Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги.
Щодо позовної давності.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Враховуючи, що строк виконання зобов`язання за Кредитним договором не настав (згідно з п. 7.3 Договору кінцева дата повернення кредиту - 08.03.2030), а позивачем заявлено вимогу про дострокове стягнення заборгованості у зв`язку з порушенням умов договору, строк позовної давності не сплив.
Щодо доводів відповідача про стан здоров`я та необґрунтованість нарахування відсотків.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо наявності у нього легкої розумової відсталості та епілепсії, оскільки відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем не надано доказів визнання Кредитного договору недійсним. Згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, інвалідність ІІ групи встановлена відповідачу лише 01.04.2026, тобто після укладення Кредитного договору 06.02.2025. На момент укладення договору відповідач не був визнаний недієздатним або обмежено дієздатним, а тому мав повну цивільну дієздатність для укладення правочину.
Щодо посилань відповідача на ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (максимальний розмір денної процентної ставки 1%), суд зазначає, що встановлена в договорі ставка 0,98% в день (357,70% річних) не перевищує встановленого законом граничного розміру. Крім того, відповідач добровільно погодився з цими умовами, підписавши Договір одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.
Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечує факту отримання кредитних коштів та не наводить доказів належного виконання зобов`язань за договором.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77, ст. 79, ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 06.02.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 511834550. Відповідач погодився з умовами кредитного договору, про що свідчить підписання ним зазначених документів одноразовим ідентифікатором VRPN-5528, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Також встановлено, що первісним кредитором виконані умови договору, кредитні кошти в сумі 5 600,00 грн були перераховані відповідачу, що підтверджується відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 26.06.2026, згідно з якою 06.02.2025 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 було здійснено зарахування коштів у сумі 5 600,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконав, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, заборгованість погашена не була. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання кредитного договору недійсним суду не надано.
Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві та письмових поясненнях, щодо необхідності зменшення розміру заборгованості по процентах до 3 000,00 грн, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Встановлена договором процентна ставка (0,98% в день) є меншою за граничний розмір, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (1%), а відповідач добровільно погодився з умовами договору. Наявність у відповідача захворювань та встановлення інвалідності після укладення договору не є підставою для зменшення розміру заборгованості, оскільки на момент укладення договору відповідач мав повну цивільну дієздатність. Доказів визнання договору недійсним суду не надано.
Розрахунок заборгованості (Розрахунки заборгованості Первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»), наданий позивачем, перевірено судом. Суд визнає його арифметично вірним, таким, що відповідає умовам договору та вимогам закону. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунку не надано.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
VI. Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн підтверджується платіжною інструкцією від 07.05.2026 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп . Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, у зв`язку з чим він звільняється від сплати судового збору на користь держави. Разом з тим, відповідач не звільняється від обов`язку відшкодувати позивачеві понесені ним судові витрати у вигляді судового збору, оскільки ці витрати були понесені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Відповідно до приписів ст.ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери»; копію додаткової угоди № 25771382168 від 21.01.2026; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026; копію протоколу погодження вартості послуг; копію свідоцтва адвоката; копію довіреності адвоката.
Вартість наданих послуг згідно з наданими доказами становить 7 000,00 грн.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Надаючи оцінку зазначеним представником позивача послугам правничої допомоги, суд зазначає, що справи про стягнення заборгованості за договором кредиту не є складними, не вимагають вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів. Дана справа є малозначною, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, представник позивача не брав участі в судових засіданнях. На думку суду, вартість послуг на правову допомогу в загальній сумі 7 000,00 грн є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи та значенням справи для учасників.
Крім того, з наданого представником позивача акту прийому-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом було виконано наступні роботи: складання позовної заяви (2 год - 5 000,00 грн), вивчення матеріалів справи (2 год - 1 000,00 грн), підготовка та подання адвокатського запиту (1 год - 500,00 грн), підготовка клопотання (1 год - 500,00 грн). Вказані дії не потребували значного часу та зусиль, а вартість таких послуг у розмірі 7 000,00 грн є неспівмірною з ціною позову (17 349,92 грн) та обсягом виконаної роботи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що розумною та співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 5 000,00 грн. У стягненні іншої частини вказаних витрат у розмірі 2 000,00 грн позивачу слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором кредитної лінії № 511834550 від 06.02.2025 року у розмірі 17 349 (сімнадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 92 копійки, з яких:
5 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
11 469,92 грн - заборгованість по процентах;
280,00 грн - заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 липня 2026 року.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко