РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/6067/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 з застосуванням для обчислення базового місяця січень 2008 року; 
зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
визнати протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, яка виразилася у невирішенні питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за періоди з 01.03.2018 по 14.06.2019, відповідно до вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003;
зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області нарахувати та виплатити позивачу щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення за періоди 01.03.2018 по 14.06.2019 у фіксованому розмірі 4007,67 грн на місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Позивач зазначає, що проходив військову службу у 3 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області. У період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідач не нараховував та не виплачував йому індексацію грошового забезпечення із застосуванням належного місяця підвищення доходу січня 2008 року. Крім того, з 01.03.2018 відповідач не врахував положення пункту 5 Порядку №1078 та не визначив розмір належної позивачу індексації-різниці як різниці між сумою можливої індексації та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року. Позивач вважає, що у березні 2018 року внаслідок підвищення посадових окладів за постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 відповідач повинен був визначити, чи перевищив розмір підвищення його грошового доходу суму можливої індексації, яка склалася у цьому місяці. 
Ухвалою суду від 08.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову та просив у його задоволенні відмовити повністю.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.
Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 проходив військову службу у 3 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській областіу спірний період.
Позивач вважає, що має право на нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, а також перерахунок та виплату індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 14.06.2019, водночас відповідач таких нарахувань не здійснював.
Вважаючи протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській позивач звернувся до суду.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке .
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише; на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини третьої статті 9 цього Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII.
Статтею 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними у гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, грошове забезпечення.
Згідно зі статтею 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 103 відсотки.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані у гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації.
Отже, Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: поточної індексації та індексації-різниці. Право на індексацію-різницю виникає у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму можливої індексації, яка склалася у такому місяці.
Системний аналіз абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави для висновку, що індексація-різниця має щомісячний фіксований характер, гарантується законом та підлягає виплаті до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) або до припинення відповідних правовідносин.
Щодо позовних вимог за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 суд зазначає таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» встановлено нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Зазначена постанова набрала чинності з 01.01.2008.
Наступне нормативне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Доказів підвищення посадових окладів позивача у період з 01.01.2008 до 01.03.2018 відповідачем суду не надано.
Суд враховує, що після внесення змін до Порядку №1078 постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 визначальним для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення тарифної ставки (посадового окладу), а не зростання інших складових грошового забезпечення.
З огляду на те, що останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців до березня 2018 року відбулося у січні 2008 року, суд дійшов висновку, що саме січень 2008 року підлягає застосуванню як місяць підвищення тарифних ставок (посадових окладів) для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Аналогічний підхід відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 26.01.2022 у справі №400/1118/21, від 23.08.2022 у справі №420/11641/21.
Отже, бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення тарифних ставок (посадових окладів) є протиправною.
Вирішуючи позовні вимоги в частині нарахування та виплати індексації із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі – Порядок №44), суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 2 Порядку №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Пункти 4 та 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Таким чином, грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, компенсація втрати частини доходів, як основні державні гарантії щодо оплати праці військовослужбовців підлягають обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Отже, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22 та від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період за спірний період із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 від 15.01.2004.
Щодо позовних вимог за період з 01.03.2018 по 14.06.2019 суд зазначає таке.
З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, якою встановлено нові розміри посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Отже, березень 2018 року є місяцем підвищення доходу позивача, у якому відповідач повинен був вирішити питання щодо наявності у позивача права на індексацію-різницю.
З огляду на положення абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Для застосування зазначених положень Порядку №1078 суд повинен встановити:
розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року;
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача у березні 2018 року;
чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.
Розмір підвищення доходу у березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення у березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року. При цьому враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру.
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків.
У березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн.
Величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року порівняно з місяцем попереднього підвищення доходу січнем 2008 року становила 253,30 відсотка.
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року становила 4463,15 грн, а саме: 1762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4463,15 грн.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про доходи позивача за 2018 рік розмір його грошового забезпечення у лютому 2018 року становив 7797,90 грн, а у березні 2018 року 8253,38 грн.
Отже, розмір підвищення грошового доходу Позивача у березні 2018 року становив 455,48 грн.
Оскільки, підвищення доходу Позивача в березні 2018 року становить 455,48 грн, а сума можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становить 4463,15 грн, отже, сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує розмір підвищення доходу.
Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 Позивач має право на отримання індексації-різниці в сумі 4007,67 грн (4463,15 грн - 455,48 грн).
Відповідач доказів нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.06.2019 не надав. Також відповідач не довів наявності чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) після березня 2018 року, яке б припинило право позивача на виплату індексації-різниці.
Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постановах від 08.05.2025 у справі №380/6610/24, від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 та від 15.06.2023 у справі №120/6277/22.
Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення повністю.
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволено повністю.
Визнати протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 з застосуванням для обчислення базового місяця січень 2008 року. 
Зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Визнати протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, яка виразилася у невирішенні питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за періоди з 01.03.2018 по 14.06.2019, відповідно до вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003.
Зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення за періоди 01.03.2018 по 14.06.2019 у фіксованому розмірі 4007,67 грн на місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 14 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, 37,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 38896317) 

Суддя       С.А. Борискін