Справа № 347/1254/26
Провадження № 2/347/975/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне) 
18 серпня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Кіцули Ю.С.,
секретаря Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача.
25.05.2026 року ТОВ «Бізнес Позика» в системі Електронний суд вернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягненнязаборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 було укладено Договір №557931-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору Позичальнику будо надано у кредит грошові кошти у розмірі 33000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатитипроценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ «Бізнес Позика» своїзобов?язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 33000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (яку позичальником було вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті) № НОМЕР_1 , а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Проте, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконувала, і станом на 05.05.2026 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 111 870 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 33 000 грн.; сума прострочених платежів по процентах – 55 770 грн., сума заборгованості по вітсотках відповідно до ст.625 ЦКУ – 16 500 грн. та сума прострочених платежів за комісією – 6600 грн.
Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Договором №557931-КС-003 про надання кредиту від 23.10.2025 року, у розмірі 111 870 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. сплаченого судового збору.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Заяви та клопотання учасників справи.
Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явилася, однак в позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач в судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала.
Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.74,79).
Процесуальнідії у справі.
Ухвалою від 02.06.2026 року позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено до судового розгляду на 29.06.2026 року.
Ухвалою від 29.06.2026 року витребувано докази у АТ «ПУМБ», у зв?язку із чим судове засідання відкладено на 18.08.2026 року.
Про судове засідання відповідач повідомлялася належним чином, однак на адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85).
Проте довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв?язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 року справа № 755/17944/18 (61-185св23)).
Одночасно із цим, судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/1254/26 відповідача ОСОБА_1 (а.с.74,79).
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 23.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір №557931-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.21-30), який позичальником було було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Згідно умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 33 000 грн., строком на 24 тижні, зі строком дії договору до 09.04.2026 року, стандартна процентна ставка становить в день 1% в день фіксована, комісія за видачу кредиту 6600 грн. (п.п.2.3., 2.4, 2.5 Договору) (а.с.21).
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 81552,60 грн., загальні витрати за кредитом 48552,60 грн. (п.2.9, 2.10 Договору). 
Згідно п.4.2.2 Договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, згідно якого Позичальник зобов`язалася погашати кредит шляхом сплати обов?язкового платежу у розмірі 6770 грн. (12 платежів) (а.с.23).
Копією Візуальної форми послідовності дій клієнта від 23.10.2025 року підтверджується алгоритм дій клієнта ( ОСОБА_1 ) та товариства (ТОВ «Бізнес Позика») в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства щодо укладення електронного Договору №557931-КС-003 про надання кредиту від 23.10.2025 року (а.с.31).
Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №557931-КС-003 від 23.10.2025 року (а.с.32-35), виданої ТОВ «Бізнес Позика», – заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 06.05.2026 року становить 111 870 грн., в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту – 33 000 грн., заборгованість по відсотках – 55 770 грн., заборгованість по комісії – 6600 грн., заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ – 16 500 грн.
Згідно копії Довідки про стан заборгованіості станом на 18.05.2026 року, така становить 95370 грн. (а.с.36).
Також встановлено, що ОСОБА_1 23.10.2025 року було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту (а.с.37-38), Пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №557931-КС-003 (а.с.39-44) та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) укласти Договір про надання кредиту №557931-КС-003 (а.с.45-49). 
Відповідно до копії Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів наданих директором ТОВ «ПрофітГід», підтверджено, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів у розмірі 33 000 грн. на рахунок отримувача: платіжну картку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (а.с.50).
З копії Анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) від 06.05.2026 року встановлено анкетні дані, місце проживання позичальника ОСОБА_1 , а також фінансовий номер телефону і номер банківської картки (зворот а.с.50).
Відповідно до копії інформації наданої Відповідно до копії інформації наданої АТ «ПУМБ» на вимогу суду в порядку витребування доказів за №КНО-07.8.5/11563БТ від 01.07.2026 року та електронної копії Виписки по рахунку ОСОБА_1 – підтверджено, що на ім?я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 23.10.2025 року було зараховано грошові кошти у сумі 33 000 грн. (а.с.81,82).
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником (відповідачем ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Бізнес Позика») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно норм статей 628, 638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася . 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до положень ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053 ЦКУ), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.3 ст.1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що передбачено ч.2 ст.1056-1 ЦК України.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).
Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Проелектронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ – документ, інформація в якомузафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути запереченавиключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Положеннями ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, щопідписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщозміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ціроз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно положень ст.ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочинмає бути підписаний сторонами, моментом йогопідписання є використання:
-електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 23.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №557931-КС-003 про надання кредиту, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов?язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов?язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.
Проте, всупереч умов Договору №557931-КС-003 про надання кредиту від 23.10.2025 року, відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов?язання, внаслідок чого за вказаним договором утворилася заборгованість, яка станом на 06.05.2026 року становить 111 870 грн., в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту – 33 000 грн., заборгованість по відсотках – 55 770 грн., заборгованість по комісії – 6600 грн., заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ – 16 500 грн.
Однак суд не погоджується із такою сумою заборгованості з наступних підстав.
Так, положенням п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
А тому, з урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по вітсотках нарахованих відповідно до ст.625 ЦКУ у розмірі 16500 грн., є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Отже, від загальної суми заборгованості 111 870 грн., яка заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача, слід відняти відсотки нараховані відповідно до ст. 625 ЦКУ у розмірі 16500 грн. (111 870 грн. – 16500 грн. = 95370 грн.)
Таким чином, загальна сума заборгованості за вказаним договором становитиме 95370 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 33 000 грн., заборгованість по відсотках – 55 770 грн., заборгованість по комісії – 6600 грн.
Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.
Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково у розмірі 95370 грн.
Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2269,70 грн. (95370 х 100% : 111 870 = 85,25; 2662,40 : 100% х 85,25 = 2269,70 грн.).
На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки буд.26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №557931-КС-003 про надання кредиту від 23.10.2025 року у розмірі – 95370 (дев?яносто п?ять тисяч триста сімдесят) грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 33 000 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 55 770 грн., суми прострочених платежів за комісією – 6600 грн., а також 2269,70 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 24 серпня 2026 року.

Суддя           Ю.С. Кіцула