ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/6171/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Андрусенко О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо утримання при виплаті індексації грошового забезпечення на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі №140/8801/24 – військового збору у розмірі 5 відсотків та зобов`язання відповідача повернути надлишково утриманий військовий збір з індексації грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі №140/8801/24 – в розмірі 3,5 відсотка; визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24 та зобов`язання відповідача провести грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 в період в період з 31.01.2015 по 08.03.2022 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України ( військова частина НОМЕР_1 ).
У період проходження військової служби відповідач неналежно нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі №140/8801/24 відповідачем було нараховано грошове забезпечення у сумі 285215,798 грн, при цьому з нарахованої суми утримано військовий збір за ставкою 5 відсотків (у розмірі 14260,79 грн) та виплачено позивачу 270955,00 грн.
Позивач також зауважив, що Законом України від 04.12.2024 №4113-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» (далі – Закон №4113-IX) уточнено перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка. Так ця ставка застосовується до доходу військовослужбовців, зокрема, Державної прикордонної служби України, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором).
З наведених підстав позивач вважає, що утримання відповідачами військового збору у більшому розмірі призвело до виплати на картковий рахунок грошового забезпечення у меншому розмірі.
Крім того, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24 відповідачем було нараховано грошове забезпечення у сумі 8231,40 грн, при цьому з нарахованої суми відраховано 18 відсотків податку з доходів фізичних осіб (у розмірі 1481,62 грн) та утримано військовий збір за ставкою 5 відсотків (у розмірі 411,57 грн), при цьому виплачене позивачу грошове забезпечення становить 6338,18 грн.
Позивач вказав, що не проведення відповідачем компенсації податку на доходи фізичних осіб (відповідно до пункту 168.5 Податкового кодексу України (далі – ПК України) та пункту 2-5 постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу» (далі – Порядок №44) є протиправним, оскільки вказане призвело до того, що відповідачем не було забезпечено виплату позивачу рівнозначного грошового забезпечення з компенсацією податку на доходи фізичних осіб.
З метою захисту порушеного права позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначив, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі №140/8801/24, 24.04.2026 позивачу було виплачено належне йому грошове забезпечення у розмірі 270955,00 грн із одночасним утриманням військового збору за ставкою 5 %. При цьому відповідач посилається на положення ПК України, якими передбачено застосування зниженої ставки військового збору у розмірі 1,5 % до доходів військовослужбовців. На думку відповідача, оскільки на момент виплати коштів, нарахованих на виконання судового рішення, ОСОБА_1 вже не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та не мав статусу військовослужбовця, підстави для застосування ставки військового збору у розмірі 1,5 % були відсутні. Таким чином, відповідач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 діяла правомірно, утримавши із суми індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання судового рішення, військовий збір за ставкою 5 %.
Аналогічний підхід відповідач застосовує і до виплати, здійсненої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2024. Так, на виконання зазначеного судового рішення, 27.05.2025 відповідачем позивачу було виплачено належне йому грошове забезпечення у розмірі 6338,18 грн із одночасним утриманням військового збору у розмірі 5 % та податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 %.
Обґрунтовуючи правомірність утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18%, відповідач, як і у наведеному вище випадку, посилається на те, що на момент фактичної виплати коштів ОСОБА_1 не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та не перебував у статусі військовослужбовця.
Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Відповідно до витягу з послужного списку, ОСОБА_1 в період в період з 31.01.2015 по 08.03.2022 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України ( військова частина НОМЕР_1 ).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 в справі №140/8802/24, яке набрало законної сили, серед іншого, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 31.01.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 31.01.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.03.2022 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.03.2022 включно у розмірі 4 416,95 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Згідно з довідкою-розрахунком, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №140/8801/24,3 відповідачем ОСОБА_1 донараховано грошове забезпечення у сумі 285215,79 грн; з указаної суми утримано військовий збір у сумі 14260,79; на картку перераховано 270955,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 в справі №140/8806/24, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю, зокрема визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні 2016 року та липні 2017 року грошової допомоги на оздоровлення без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі – Постанова №889) та зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у вересні 2016 року та липні 2017 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 (враховуючи раніше виплачені суми).
Згідно з довідкою-розрахунком, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24,3 відповідачем ОСОБА_1 донараховано грошове забезпечення у сумі 8231,40 грн; з указаної суми утримано військовий збір у сумі 411,57 грн та податок на доходи фізичних осіб у сумі 1481,65 грн; на картку перераховано 6338,18 грн.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Як установлено абзацом першим пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платниками збору є, зокрема, особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Такими особами є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України).
За змістом підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
До загального місячного (річного оподатковуваного) доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України).
Як передбачено підпунктами 1.4 та 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).
Підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлював ставку збору - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
За приписами підпунктів 1 та 4 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону України від 10.10.2024 №4015-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» (чинний з 01 грудня 2024 року; далі – Закон №4015-IX) ставка збору становить:
для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту (абзац другий підпункту 1.3);
для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту (абзац п`ятий підпункту 1.3).
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4015-IX обумовлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Надалі Законом №4113-IX (набрав чинності 01.01.2025, а окремі положенні – 26.12.2024) у підпункті 1.3 абзац другий доповнено словами і цифрою «крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту»; абзац п`ятий викладено в такій редакції: «4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту)».
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Таким чином, до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) платникам податку у вигляді заробітної плати за податкові періоди до 01.12.2024 застосовується ставка військового збору 1,5 відсотків незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), а після вказаної дати - для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків. Натомість для військовослужбовців ставка податку залишається на рівні 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (крім доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
Як встановлено судом, виконуючи рішення суду у справі №140/8801/24, відповідач донарахував ОСОБА_1 грошове забезпечення у сумі 285215,79 грн та на вказану суму нарахував військовий збір за ставкою 5 відсотків (285215,79 грн х 5% = 14260,79 грн).
Однак відповідач безпідставно застосував ставку військового збору на 3,5 відсотки більшу, ніж належало (тобто 5 відсотків замість 1,5 відсотка).
При цьому відсутність у позивача статусу військовослужбовця на момент виплати йому доходу у вигляді донарахованого на виконання рішення суду грошового забезпечення не дає підстав для утримання з останнього військового збору у розмірі 5 відсотків (у загальному порядку), оскільки саме протиправні дії відповідачів призвели до виплати ОСОБА_1 як військовослужбовцю заниженого грошового забезпечення, що установлено судом у справі №140/8801/24, а усунення порушеного права вже після звільнення останнього з військової служби не може мати негативні наслідки для нього.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачами вчинено протиправні дії щодо утримання (відрахування) військового збору в розмірі 5 відсотків з донараховного ОСОБА_1 на виконання судового рішення у справі №140/8801/24 грошового забезпечення, а отже відповідачів необхідно зобов`язати здійснити позивачу нарахування та виплату грошового забезпечення у сумі надлишково утриманого військового збору в розмірі 3,5 відсотка грошового забезпечення, нарахованого на виконання судового рішення у справі №140/8801/24), що є належним та ефективним способом захисту прав позивача у цьому спорі.
Щодо зобов`язання відповідача провести грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком №44.
Згідно з пунктом 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Згідно з пунктами 4-5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Аналіз наведених положень Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема військовослужбовцями, а також особами, звільненими із служби, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, з огляду на приписи Порядку №44 відповідачу належало при виплаті позивачу сум грошового забезпечення на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24 компенсувати у повному обсязі суму податку на доходи фізичних осіб.
Як встановлено судом, виконуючи рішення суду у справі №140/8806/24, відповідач донарахував ОСОБА_1 грошове забезпечення у сумі 8231,40 грн та на вказану суму нарахував податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків (8231,40 грн х 18% = 1481,65 грн).
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача по утриманню з грошового забезпечення суми податку на доходи фізичних осіб без її компенсації є протиправними.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, від 25.06.2020 у справі №825/761/17 та від 29.07.2020 у справі №814/142/17.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі, а тому таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача-1 щодо утримання суми податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №140/8806/24, без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб.
Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання суми податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 на виконання судового рішення у справі №140/8806/24, без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб на виконання судового рішення у справі №140/8806/24.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання (відрахування) військового збору в розмірі 5 відсотків з донарахованої на користь ОСОБА_1 на виконання судового рішення у справі №140/8801/24 суми грошового забезпечення.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошового забезпечення у сумі надлишково утриманого військового збору в розмірі 3,5 відсотка грошового забезпечення, нарахованого на виконання судового рішення у справі №140/8801/24.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя О. О. Андрусенко