Справа №  508/395/26
Номер провадження 2/508/316/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року селище Миколаївка
Миколаївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Банташ Д.С., 
за участю: секретаря с/з Мазарак Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Миколаївка Березівського району Одеської області у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:

В провадженні суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позов обґрунтовано тим, що 26.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір № 315272-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 75000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» надало відповідачу кредит, однак відповідач свої зобов`язання щодо його повернення належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 177 154,44 грн., до якої входить: 74205,00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 65449,44 грн. – суми прострочених платежів по процентах; 37500,00 грн. – суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ України. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 28.04.2026 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено підготовче судове засідання. (а.с.90)
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 26.05.2026 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/395/26. Відкладено підготовче судове засідання. Виклик учасників судового провадження повторено. Клопотання представника позивача – задоволено. Витребувано від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступну інформацію: 1.Письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської карти № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 2.Письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 26.09.2025 року по 13.03.2026 року. (а.с.112-113)
15.06.2026 року від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду надійшла витребувана судом інформація. (а.с.124-143)
У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд проводити розгляд справи у його відсутність. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщена завчасно і належним чином, про що свідчить Довідка про доставку електронного документу, а також поштові конверти, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». (а.с.109-110, 122) 
05.05.2026 року від відповідача на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просила відмовити у задоволенні позову в частині штрафних санкцій та надмірних відсотків, зменшити розмір неустойки, врахувати здійснені нею платежі по кредиту, стягнути лише фактично обгрунтовану суму та розглянути справу у її відсутність. (а.с.99-100). Проте зазначений відзив надійшов без електронно-цифрового підпису відповідача. 
Слід зазначити, що згідно відповіді № 34079618 (а.с.87) відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Отже, відповідач не була позбавлена можливості викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог в передбаченій законом процесуальній формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
26.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір № 315272-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 75000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (а.с. 17-47).
Відповідно договору строк, на який надається кредит - 24 тижня; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 0,7 % фіксована; комісія за надання кредиту – 15000,00 грн.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 154379,38 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2517,91 %.
Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав, про що свідчить Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. 
15.06.2026 року від Акціонерного товариства Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до суду надійшла витребувана інформація, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано карту № НОМЕР_1 ; та підтвердження зарахування 26.09.2025 року на зазначену картку грошових коштів у розмірі 75000,00 грн. (а.с. 124-135)
Вказане підтверджується також копією інформаційної довідки про перерахунок позивачем грошових коштів у сумі 75000,00 грн. на платіжну картку відповідача (маска картки НОМЕР_3 ) згідно з кредитним договором № 315272-КС-002 від 26.09.2025 року (а.с. 48).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Договором № 315272-КС-002 від 26.09.2025 року у розмірі 139 654,44 грн., з яких: 74205,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 65 449,44 грн. сума заборгованості за процентами, позивачем доведено. 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею/неустойкою, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).
Нарахування суми заборгованості за пенею/неустойкою за Договором № 315272-КС-002 від 26.09.2025 року у розмірі 37 500,00 грн. здійснено після 24.02.2022 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану.
Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 37 500,00 грн. задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На підставі дослідженого суд знаходить за необхідне позовні вимоги задовольнити частково в межах доведеності позовних вимог.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (78,8 %) у сумі 2097,97 грн. (78,8 % від 2662,40 грн.).
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄРДПОУ 41084239) заборгованість за договором № 315272-КС-002 про надання кредиту від 26.09.2025 року в сумі 139 654,44 грн. (сто тридцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 44 коп.).
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄРДПОУ 41084239) 2097,97 грн. (дві тисячі дев`яносто сім гривень 97 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження юридичної особи: 01133, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ; код ЄРДПОУ - 41084239.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
Повний текст рішення складено 16.07.2026 року.

Суддя          Дмитро БАНТАШ