Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/1285/26
Номер провадження 2/299/618/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин, 

В С Т А Н О В И В :
Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кобрин Р.М., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який заповіту не залишив. Після смерті батька позивачки відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивачка одноособово спадщину після смерті батька прийняла, крім того звернулася із даним питанням до нотаріуса Відповідачі рідна мати позивачки - відповідачка ОСОБА_2 , а також її рідний брат- ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, подали заяву до Виноградівської державної нотаріальної контори, про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки.
У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Нотаріусом заведено відповідну спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №71350970 від 02.02.2023 року. Однак нотаріусом, було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом по тій причині, що позивачкою не було представлено правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок, у зв`язку з чим позивачка не змогла представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом позивачці було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду (відмова нотаріуса від 13.08.2025 року за №125/01-16). За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом , а також просить суд встановити факт її родинних відносин із померлим батьком -спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.
Відповідачі будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність.
Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.
За час свого життя батько позивачки заповіт не залишив.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно:
на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , (загальною корисною площею 55,3 кв.метрів, в тому числі 33,8 кв.метрів житлової площі), на який спадкодавцем не виготовлено правовстановлюючих документів.
Суд констатує, що позивачка після смерті свого батька відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним.
Крім позивачки, дочки спадкодавця, спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі по справі, рідна мати позивачки - відповідачка ОСОБА_2 , а також її рідний брат - ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, які подали заяви до Виноградівської державної нотаріальної контори, про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки, що стверджується копією спадкової справи № 7/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
В зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав після смерті батька, позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., де їй було надано лист відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно від 13.08.2025 року № 125/01-16.
Разом з цим правовстановлюючих документів на житловий будинок спадкодавцем за життя не виготовлено.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. 
Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. 
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. 
Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 13.08.2025 року № 640 та даних технічного паспорта, житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 завершений будівництвом та інвентаризаційна вартість станом на серпень 2025 становить: 173260 (сто сімдесят три тисячі двісті шістдесят ) грн.. Загальна корисна площа житлового будинку складає : 55,3 кв. м., в тому числі житлова: 33,8 кв.м. Рік будівництва будинку – 1975.
Житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 (був АДРЕСА_1 ) рахується за ОСОБА_5 на підставі довідки, виданої Виноградівською міською радою за № 20.7-20/772 від 14. 09. 2023p. 
Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01. 01.2013 правовстановлюючих документів на житловий будинок не було оформлено.
Відповідно до п.1 розділу ІІ «Інструкції з ведення по господарського обліку B сільських, селищних та міських радах», затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 року №56, домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту разом із нерухомістю, якою воно володіє або користується є об`єктом по господарського обліку.
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).
Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання права власності підлягають до задоволенню.
Щодо вимоги позивачки про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту родинних відносин із померлим батьком п-спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне. 
Як вбачається із Свідоцтва про народження позивачки, серії НОМЕР_1 . виданого Олешницькою сільською радою Виноградівського району Закарпатської області від 14.06.1980 року, в такому батька позивачки зазначено як - ОСОБА_6 .
Аналогічно, вказані відомості про спадкодавця зазначені у Свідоцтві про одруження батьків позивачки, серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області від 16.01.2003 року, де батька позивачки зазначено як - ОСОБА_7 .
Дані розбіжності в написанні імені та по батькові батька позивачки, створюють їй перепони в оформленні спадщини.
Разом з тим, згідно до Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 виданого Виноградівським ВДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ), за відповідним актовим записом №568 від 12.09.2022 року, батька позивачки зазначено як ОСОБА_8 . 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. 
Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. 
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, оскільки нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.
Встановлення факту родинних відносин має для позивачки юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення позивачкою належних їй спадкових прав, у зв`язку з чим позовна вимога про встановлення факту родинних відноси підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265, 315, 316 ЦПК України, статтями 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 (ПН НОМЕР_4 ), право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , (загальною корисною площею 55,3 кв.метрів, в тому числі 33,8 кв.метрів житлової площі).
Встановити той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно до Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 виданого Виноградівським ВДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ), за відповідним актовим записом №568 від 12.09.2022 року, дійсно є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25.08.2026. 

Головуючий | Левко Т. Ю.