Справа № 524/7468/26
Провадження № 2/524/6372/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:

08.06.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №739064674 від 20.04.2024 у розмірі 62479,13 грн., судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 20.04.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №739064674, за яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 1704,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач свої зобов`язнання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги № 291 від 02.07.2024, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №739064674 від 20.04.2024 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
28.05.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01.
ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу № 28/0525-01 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025 до Договору факторингу № 28/0525-01, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №739064674 від 20.04.2024 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №739064674 від 20.04.2024.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази.
Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. 
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався.
За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 20.04.2024між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №739064674 (далі – Кредитний договір), за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту у розмірі 18000,00 грн., який має бути повернено 20.05.2029. (п. 2.1, п. 7.3. Кредитного договору). 
За п. 8.3 Кредитного договору На момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 (дев`ятсот дванадцять цілих п`ять десятих) відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5% за день користування таким Траншем. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем.
Кредитний договір підписано відповідачем в електронній формі електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно із ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується довідками директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про здійснення переказів на карту відповідача на загальну суму 20607,00 грн.: 20.04.2024 в сумі 6000,00 грн., 23.04.2024 в сумі 450,00 грн., 24.04.2024 в сумі 500,00 грн., 26.04.2024 в сумі 3000,00 грн., 13.05.2024 в сумі 1000,00 грн., 16.05.2024 в сумі 2100,00 грн., 17.05.2024 в сумі 2000,00 грн., 22.05.2024 в сумі 1000,00 грн., 25.05.2024 в сумі 1600,00 грн., 26.05.2024 в сумі 601,00 грн., 27.05.2026 в сумі 652,00 грн., 29.05.2024 в сумі 1704,00 грн. та випискою АТ «Універсал банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 20.04.2024 по 01.05.2024 та з 13.05.2024 по 03.06.2024.
Згідно з розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за Кредитним договоромстаном на 02.07.2024 становила 38720,01 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 11721,21 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8999,60 грн. - неустойка.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01
02.07.2024 первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги № 291, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі 38720,01 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 11721,21 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8999,60 грн. - неустойка.
Згідно з розрахунком ТОВ «Таліон плюс» заборгованість відповідача за Кредитним договоромстаном на 28.05.2025 становила 62479,13 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 44479,93 грн. – сума заборгованості за відсотками. При цьому вбачається, що до розміру відсотків ТОВ «Таліон плюс» включено нараховану первісним кредитором неустойку в розмірі 8999,60 грн.
28.05.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01.
28.05.2025 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу № 28/0525-01 підписали Реєстр прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 28/0525-01, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі 62479,13 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 44479,93 грн. – сума заборгованості за відсотками.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 
Згідно з реєстром боржників до Договір факторингу № 16/07/25-Е позивач набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором в розмірі 62479,13 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 44479,93 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно змісту ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на законних підставах.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо стягнення неустойки (пені), нарахованої первісним кредитором в розмірі 8999,60 грн., та включеної ТОВ «Таліон плюс» до розрахунку відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості за Кредитним договором вбачається, що заявлена до стягнення неустойка (пеня) за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором була нарахована первісним кредитором після 24.02.2022.
В зв`язку з цим, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 53479,53 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 35480,33 грн. – сума заборгованості за відсотками (із розрахунку 44479,93 грн. - 8999,60 грн. неустойки, яка не підлягає стягненню з відповідача та була включена до розміру відсотків).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з такого. 
При звернені до суду ТОВ «ФК «Ейс» було сплачено 2662 грн. 40 коп. судового збору.
Крім того, на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. позивач надав копії: договору про надання правничої допомоги №20/01/26-01 від 20.01.2026, додаткової угоди від 21.01.2026 до Договору про надання правничої допомоги №20/01/26-01 від 20.01.2026, акту прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі №756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі №701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі №367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є типовим та має шаблонний характер з огляду на вид діяльності позивача. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 7000 грн. до 3000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом позов задоволено частково на 85,60 %, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2279,01 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 2577,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10,12,81,141,258,259,263,265,280-284 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії №739064674 від 20.04.2024 у розмірі 53479,53 грн., з яких 17999,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 35480,33 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2279,01 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 2577,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: 02094, місто Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, кабінет 13.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 28 липня 2026 року.

Суддя О.М.Колеснікова