Справа № 756/10618/26
Номер провадження № 1-кп/756/1634/26

УКРАЇНА

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі: 
судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 20.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026102050000099, у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києв, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 
- 04.03.2025 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяць позбавлення волі; 
- 06.05.2025 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.10.2025 Полтавським районним судом Полтавської області умовно-достроково від відбування призначеного покарання, невідбутий строк 03 місяці 16 днів,
за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 04.04.2026 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, де також знаходилась матір останнього - ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8 .
Близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в одній кімнаті з ОСОБА_7 підійшов до останньої та вчинив психологічне насильство відносно останньої, а саме: кричав, вимагав грошові кошти, словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, погрожував фізичною розправою, при цьому все вище зазначено супроводжувалось штовханням пальцями ніг в ноги матері.
Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

1.2. 08.04.2026 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання в стані алкогольного сп`яніння, а саме за адресою АДРЕСА_1 , де в той час перебувала матір останнього - ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8 . 
ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_7 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, психологічно тиснувши на неї, при цьому все вище зазначено супроводжувалось биттям кулаками по стінах, демонструючи готовність до фізичної розправи.
Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

1.3. 15.04.2026 приблизно о 19 год. 40 хв., ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання в стані алкогольного сп`яніння, а саме за адресою АДРЕСА_1 , де в той час перебувала матір останнього - ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8 . 
ОСОБА_6 маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_7 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, погрожував фізичною розправою, психологічно тиснувши на неї, при цьому штовхнувши свою матір у грудну клітину від чого остання впала спиною на ліжко.
Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 психологічні страждання та погіршення якості її життя.
Отже, за період часу з 04.04.2026 до 15.04.2026 ОСОБА_6 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері - ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, на протязі тривалого часу вчиняв домашнє насильство відносно останньої, яке виражається у діях психологічного насильства (словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої), що завдало систематичні психологічних страждань ОСОБА_7 .
Унаслідок психотравмуючих сімейних обставин (поведінка члена сім`ї - обвинуваченого ) у ОСОБА_7 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та зниженням якості життя.
У теперішній час, ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 шифр F43.2), що пов`язаний з насильством у сім`ї.

1.4. Отже, ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторін кримінального провадження. 

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що потерпіла його мати, з якою вони мешкають в одній квартирі. Він час від часу зловживає спиртними напоями. Наразі проходить лікування від алкоголізму. Обставини подій пам`ятає частково, тому не заперечує обставин, які вказані в обвинувальному акті. За вчинене шкодує, бажає виправити свою поведінку. Просить призначити покарання не пов`язане з триманням під вартою.

2.1.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо обставин, за яких обвинувачений визнав себе винуватим, не оспорював надані обвинуваченим показання. Не заперечував щодо призначення обвинуваченому покарання, яке просив прокурор, але з іспитовим строком. 

2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ст. 126-1 КК України в виді позбавлення волі строком на 2 роки, без застосування іспитового строку. Також прокурор просила урахувати, що існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття, та наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. 

2.1.4. Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під тиском. 

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. 
На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення кримінального правопорушення. Бо саме обвинувачений просив суд не дослідувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено і прокурором у судовому засіданні.

3.2. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 раніше вже був засуджений за ст. 126-1 КК України, і вчинив нове кримінальне правопорушення (рецидив злочинів).

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходить із положень статей 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання є заходом державного примусу, що застосовується від імені держави до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, та має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Під час визначення виду та розміру покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, обставини його вчинення, наслідки, що настали, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про призначення покарання.
Призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як ним так і іншими особами нових тотожних кримінальних правопорушень.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що відомостей про завдану матеріальну чи моральну шкоду суду не надано, як і не пред`явлено цивільний позов. 
Між тим, унаслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпіла, через системні психотравмуючі обставини, має комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та зниженням якості життя, та наразі виявляє ознаки розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 шифр F43.2), що пов`язаний з насильством у сім`ї. Які не можуть бути виправлені будь-яким способом відшкодування.
Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, притягувався до адміністративної відповідальності саме за сімейне насилля, зокрема щодо потерпілої, що вчинялось в стані алкогольного сп`яніння, має алкогольну залежність, від якої лікування добровільно не проходить. Окрім того суд ураховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. 

4.3. За указаних обставин, на думку суду, підстави для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.4. З урахуванням викладених обставин по справі, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

4.5. Крім того, на думку суду, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про достатні підстави згідно з ч. 2 ст. 76, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України для направлення ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників строком на три місяці. 
Оскільки після відбуття покарання в виді позбавлення волі останньому потрібна допомога в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

4.6. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної програми для кривдників, надасть можливість ОСОБА_6 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів, бо саме перевиховання є метою застосування покарання за вчинені особою правопорушення.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, отже і підстав для застосування запобіжного заходу до набуття вироком законної сили, відсутні.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Речові докази в провадженні відсутні. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно з ч. 2 ст. 76, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_6 після відбуття останнім покарання в виді позбавлення волі для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили - не обирати. 

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його виконання - затримання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя            ОСОБА_1