ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/1516/26 | Головуючий по першій інстанції
Справа № 705/7780/25 Категорія: 304070000 | Душин О. В.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Сіренко Ю.  В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 

м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Новікова О.М., 

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи:

позивач – Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Відокремлений структурний підрозділ «Уманські енергетичні мережі»,

відповідач – ОСОБА_1 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – адвокат Бойко Юлія Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бойко Юлії Олександрівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2026 року (у складі судді Душина О.В.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Відокремлений структурний підрозділ «Уманські енергетичні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2025 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 455540,46 грн.
В обґрунтування зазначено, що представниками позивача 14.06.2025 було виявлено факт самовільного підключення електропроводки (електроустановок) до електричної мережі оператора системи розподілу АТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , без укладання відповідного договору, шляхом підключення електропроводів до ПЛ-0,4 кВ.
Вказане самовільне підключення здійснено відповідачем без укладення з позивачем відповідного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що є прямим порушенням вимог чинного законодавства у сфері енергетики. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки із кадастровим номером: 7124386100:01:001:0514, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
Факт самовільного підключення та подальшого безоблікового споживання електричної енергії відповідачем зафіксовано в Акті про порушення ПРЕЕ № 000806 від 14.06.2025, складеному уповноваженими представниками позивача відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.
Акт № 000806 було складено за адресою виявлення порушення: АДРЕСА_1 , за місцем розташування земельної ділянки із земельної ділянки із кадастровим номером: 7124386100:01:001:0514, у присутності головного спеціаліста Паланської сільської ради Андрійчук Л.В. особу посвідчено на місці (паспорт НЕ436737), про що зроблено відповідну відмітку в Акті.
Відповідно до положень п. 8.2.6. ПРРЕЕ представниками позивача було визначено дату та час засідання комісії з розгляду Акту № 000806, зокрема: 17.07.2025 о 10:00 год, про що зазначено в п. 11 Акту.
16.06.2025 на поштову адресу відповідача надіслано другий примірник акту про порушення № 000806 від 14.06.2025, а також повідомлення за вих. № 474/28/2025 від 16.06.2025 про дату та час засідання комісії з розгляду актів про порушення де зазначено що 17.07.2025 о 10:00 год за адресою вул. Енергетична, 14, м. Умань, відбудеться засідання комісії з розгляду акту про порушення № 000806 від 14.06.2025.
17.07.2025 без участі відповідача (про дату, час та місце проведення засідання комісії належно повідомлений) відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому розглянуто акт про порушення № 000806 від 14.06.2025 та прийнято рішення: провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, згідно глави 8.4 ПРРЕЕ за період з 05.07.2024 по 14.06.2025 (не більше загальної кількості календарних днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення).
Сума нарахувань згідно з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії складає 51 419 кВт*год в сумі 455540,46 грн. Вказане рішення оформлено протоколом № 000806 від 17.07.2025.
Відповідачу направлено відповідний Протокол засідання комісії, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії та рахунок.
Станом на дату подання даної позовної заяви, встановлений у протоколі № 000806 17.07.2025 тридцятиденний строк минув, а оплата вартості необлікованої електричної енергії від відповідача не надійшла, що свідчить про порушення майнових прав та законних інтересів Позивача. Для проведення реструктуризації заборгованості відповідач до ВСП «Уманські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» не звертався.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2026 позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 455540,46 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6833,11 грн (з урахуванням ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2026 про виправлення описки).
Не погодившись із рішенням суду, засобами поштового зв`язку адвокат Бойко Ю.О., яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування зазначає, що судом при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, розглянувши дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд першої інстанції позбавив відповідача надати відзив на позовну заяву.
Судом першої інстанції не враховано той факт, що даний спір не є малозначним та потребує дослідження всіх обставин.
Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання та вручення відповідачу позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі.
Також зазначає, що відповідач тривалий час проживає за кордоном, земельною ділянкою не користується, інформацією стосовно самовільного підключення до електричної мережі не володіє.
Крім того, зазначає, що на фото, долучених до позовної заяви зображена невідома їй земельна ділянка, яка не належить останній на праві власності.
Разом з тим, вказує, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про складення акту про порушення та проведення засідання комісії з розгляду даного акта.
Водночас, сторона відповідача вважає акт про порушення № 000806 від 14.06.2025 неналежним та недопустимим доказом у справі.
По-перше, з акта неможливо встановити чітку суть порушення. Також позивачем належним чином не ідентифіковано об`єкт споживання електричної енергії.
По-друге, в акті міститься підпис ОСОБА_2 , яка не є представником споживача.
Також, в додатку до акта відсутня схема електроживлення споживача.
Звертає увагу на те, що акт про пломбування речового доказу складений з істотними порушеннями ПРРЕЕ., містить неповні та нечіткі відомості щодо об`єкта, місця пломбування.
Також скаржник зазначає, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд комісією акта про порушення, що позбавило її можливості висловити власну думку щодо порушення, надати заперечення та реалізувати своє право на захист.
Разом з тим, апеляційна скарга містить доводи про невідповідність протоколу засідання комісії з розгляду акту про порушення від 17.07.2025 та розрахунку по акту Правилам роздрібного ринку електричної енергії.
Разом з тим, скаржник зазначає, що судом першої інстанції прийнято заяву про виправлення описки від 16.01.2026 від особи, повноваження якої діяти від імені позивача не підтверджені.
Також вказує, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень в справі № 705/7780/25 оприлюднено дві ухвали про виправлення описки від 21.04.2026, які відрізняються часом завантаження та номерами судового провадження, що свідчить про порушення принципів законності, правової визначеності та належного судового розгляду.
16.06.2026 на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Вважає, що доводи з приводу незаконності та необґрунтованості судового рішення є безпідставними.
По-перше, зазначає, що факт перебування відповідача за кордоном сам по собі не виключає її статусу власника земельної ділянки та не звільняє від обов`язків, пов`язаних із належним утриманням належного їй майна, а також від відповідальності за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, виявлені на об`єкті, який перебуває у її власності. 
По-друге, посилання скаржника на те, що вона особисто не була присутня під час проведення перевірки та складання акта про порушення, не свідчить про недійсність такого акта. Правила роздрібного ринку електричної енергії не ставлять дійсність акта в залежність від обов`язкової присутності власника об`єкта чи його особистого підпису. Відсутність відповідача на об`єкті не спростовує факту виявленого порушення та не є доказом його відсутності. 
По-третє, твердження про те, що зафіксоване порушення нібито стосується іншої земельної ділянки чи іншого об`єкта нерухомості, є припущеннями та не підтверджені належними і допустимими доказами. 
Також безпідставними є доводи про неналежне повідомлення відповідача про засідання комісії та розгляд справи судом. Матеріали справи містять докази здійснення позивачем та судом усіх передбачених законом заходів щодо повідомлення відповідача за її зареєстрованим місцем проживання та іншими відомими адресами. Сам факт неотримання кореспонденції внаслідок перебування особи за кордоном не свідчить про порушення порядку повідомлення та не може бути підставою для звільнення від процесуальних наслідків.
Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що дана справа не належить до категорії спорів, які відповідно до пункту 5 частини 4 статті 274 ЦПК України підлягають виключно розгляду за правилами загального позовного провадження.
Також зазначає, що скаржник фактично зводить свої заперечення до окремих зауважень щодо способу викладення судом норм законодавства у мотивувальній частині рішення, зокрема відсутності посилання на конкретні частини статей або допущення окремих технічних неточностей при цитуванні законодавчих положень.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що представниками АТ «Черкасиобленерго» 14.06.2025 було виявлено факт самовільного підключення електропроводки (електроустановок) до електричної мережі оператора системи розподілу за адресою: АДРЕСА_1 , без укладання відповідного договору, шляхом підключення електропроводів до ПЛ-0,4 кВ.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки із кадастровим номером: 7124386100:01:001:0514, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
Таким чином, вказане самовільне підключення здійснено відповідачем без укладення з позивачем відповідного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що є прямим порушенням вимог чинного законодавства у сфері енергетики.
Факт самовільного підключення та подальшого безоблікового споживання електричної енергії Відповідачем зафіксовано в Акті про порушення ПРЕЕ № 000806 від 14.06.2025 (далі – Акт № 000806), складеному уповноваженими представниками позивача відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.
Акт № 000806 було складено за адресою виявлення порушення: АДРЕСА_1 , за місцем розташування земельної ділянки із земельної ділянки із кадастровим номером: 7124386100:01:001:0514, у присутності головного спеціаліста Паланської сільської ради Андрійчук Л.В., особу посвідчено на місці (НЕ436737), про що зроблено відповідну відмітку в Акті № 000806.
Також в акті міститься схема електроживлення споживача.
Крім того, факт правопорушення зафіксовано за допомогою фото- та відеофіксації, про що зазначено в самому акті.
Відповідно до п. 9 (заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення порушення) самовільне підключення демонтовано.
Відповідно до положень п.8.2.6. ПРРЕЕ представниками позивача було визначено дату та час засідання комісії з розгляду Акту № 000806, зокрема: 17.07.2025 о 10:00 год, про що зазначено в п. 11 Акту.
16.06.2025 на поштову адресу відповідача надіслано другий примірник акту про порушення № 000806 від 14.06.2025, а також повідомлення за вих. № 474/28/2025 від 16.06.2025 про дату та час засідання комісії з розгляду актів про порушення де зазначено що 17.07.2025 о 10:00 год за адресою АДРЕСА_2 , відбудеться засідання комісії з розгляду акту про порушення № 000806 від 14.06.2025.
17.07.2025 без участі відповідача відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому розглянуто акт про порушення № 000806 від 14.06.2025 та прийнято рішення: провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, згідно глави 8.4 ПРРЕЕ за період з 05.07.2024 по 14.06.2025 (не більше загальної кількості календарних днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення).
Сума нарахувань згідно з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії складає 51 419 кВт*год в сумі 455540,46 грн. Вказане рішення оформлено протоколом № 000806 від 17.07.2025.
Відповідачу направлено відповідний Протокол засідання комісії, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії та рахунок.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, необхідно встановити таку сукупність обставин для висновку про обґрунтованість вимог про відшкодування шкоди: 1) наявність шкоди у позивача, 2) неправомірні дії особи, до якої заявлено відповідні вимоги, 3) причинно-наслідковий зв`язок між наявною шкодою в позивача та неправомірними діями відповідача.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Так, згідно з п. п. 1,3 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку; отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до п. 1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, самовільне підключення – несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення.
Згідно з п. 8.2.5 наведених Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення, а згідно п. 8.2.6 даних Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Згідно з п. 8.2.7 даних Правил споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідно до п.п. 6 п. 8.4.2 даних Правил, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.
Згідно пункту 8.4.7 ПРРЕЕ розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з:
вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВтгод) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год);
величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год);
кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).
Оператор системи щомісяця оприлюднює в засобах масової інформації та/або на власному офіційному веб-сайті інформацію про середню ціну купівлі електричної енергії на балансуючому ринку протягом календарного місяця (Ц, грн/кВт·год).
Під час проведення розрахунку вартості необлікованої електричної енергії не враховується наявність у споживача пільг з оплати спожитої електричної енергії.
Згідно з п.п. 2 п. 8.4.8 згаданих Правил кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Відповідно до п. 8.4.12. даних Правил У разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою 8 цієї глави.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що акт про порушення складений з порушенням норм ПРРЕЕ і відповідно не може слугувати достовірним та належним доказом, який підтверджує порушення ПРРЕЕ, є необґрунтованими, оскільки акт відповідає вимогам пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, зокрема, у ньому зазначено зміст виявленого порушення, а також він містить всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача. Акт про порушення підписано двома представниками оператора системи, а також особою (ідентифікованою за паспортом), яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в Акті про порушення № 000806 міститься схема електроживлення споживача. Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в додатку до акта схеми електроживлення споживача колегією суддів відхиляються, оскільки така схема необов`язково має бути оформлена як додаток до акта про порушення.
Вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕН, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 401/2611/17 зроблено висновок, що «спірним може бути питання незгоди споживача із рішенням енергопостачальника, оформленого протоколом, про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого в акті порушення ПКЕЕН, що спонукало позивача звернутись із цим позовом до суду з вимогою визнати незаконним та скасувати рішення комісії, оформлене протоколом по розгляду акта про порушення ПКЕЕН. При цьому обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним, не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним. Таким чином, вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕН, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії».
Вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії.
Заявляти про недійсність Акту про порушення відповідачка могла лише за умови оскарження нею рішення комісії, оформленого протоколом № 000806 від 17.07.2025.
Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недійсності Акта про порушення № 000806 від 14.06.2025, оскільки відповідних доказів (рішення уповноваженого органу) на підтвердження його незаконності (недійсності або скасування) скаржником при розгляді справи не надано.
Твердження скаржника про те, що Акт про порушення був розглянутий комісією позивача з порушеннями норм ПРРЕЕ, оскільки споживача не було повідомлено про засідання комісії, колегією суддів до уваги не приймаються, з огляду на наступне.
Пунктом 8.2.6 ПРЕЕ передбачено, що Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.
Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, у якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 90 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню, крім випадків необхідності проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення. Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження та/або обстеження заводом виробником, перебіг зазначеного терміну починається з дати їх отримання оператором системи.
Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. У разі повідомлення оператору системи про істотні обставини, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Споживач може подати оператору системи звернення про перегляд рішення комісії протягом 180 календарних днів з дня прийняття комісією відповідного рішення.
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на виконання вимог п. 8.2.6 у строк до 60 календарних днів від дати складення акта, а саме 16.06.2025 було направлено повідомлення на адресу реєстрації відповідача ОСОБА_1 про місце, час і дату засідання комісії з розгляду актів про порушення.
Таким чином, згідно з п. 8.2.6 ПРЕЕ позивач мав право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке відбулося по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення 17.07.2025.
При цьому, бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення є правом споживача.
Враховуючи нормативно-правове регулювання правовідносин сторін у справі, а також встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що внаслідок самовільного підключення відповідача до електромережі та відповідного безоблікового споживання електроенергії, останнім було завдано позивачу шкоди на суму 455540,46 грн.
Доводи скаржника про те, що на фото, долучених до позовної заяви, зображена невідома їй земельна ділянка, яка не належить останній на праві власності, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки із кадастровим номером: 7124386100:01:001:0514, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
Належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні статей 77–79 ЦПК України, які б спростовували дані фотофіксації, подані позивачем скаржником суду не надано.
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач до позивача з метою надання пояснень, заперечень чи спростування висновків комісії щодо вчиненого порушення, щодо визначення належного споживача електроенергії тощо не заверталася.
Відповідно до ст. ст. 316, 317ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
В силу ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, апеляційний суд зазначає, що факт проживання відповідача за кордоном не звільняє від відповідальності за порушення норм законодавства.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Частиною третьою статті 274 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;
2) щодо спадкування;
3) щодо приватизації державного житлового фонду
4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;
5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову у даній справі становить 455540,46 грн. 
Вказана сума не перевищує граничну межу у двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму, що дозволяє суду за наявності відповідних критеріїв віднести справу до категорії малозначних як справу незначної складності.
Суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг письмових доказів та відсутність обставин, передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України (які б імперативно вимагали розгляду справи виключно за правилами загального позовного провадження), обґрунтовано визнав дану справу малозначною та відніс її до спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною п`ятою статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В матеріалах справи відсутні будь-які заяви та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагали проведення судового засідання з викликом сторін для надання додаткових пояснень, а наявні в матеріалах справи письмові докази є достатніми для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд першої інстанції діяв у межах визначених законом процесуальних повноважень.
За таких обставин, порушень норм процесуального права при визначенні порядку розгляду справи колегією суддів не встановлено, а доводи скаржника в цій частині є безпідставними.
Матеріалами справи підтверджується надсилання відповідачу рекомендованим повідомленням копії позовної заяви з додатками та копії ухвали про відкриття провадження у справі на зареєстровану адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Іншої адреси відповідачем суду не повідомлено.
Відповідно до статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, – за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 128 ЦПК України).
В матеріалах справи міститься поштове відправлення R 067084794055, яке було повернуто до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно з пунктом 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України.
Щодо постановлення Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвали про виправлення описки від 26.01.2026.
Так, на адресу суду від ОСОБА_3 , який не є учасником даної цивільної справи, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про виправлення описки.
В ухвалі суду першої інстанції від 09.01.2026 про відкриття провадження помилково вказаний РНОКПП відповідача ОСОБА_1 « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є стороною по справі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Апеляційний суд звертає увагу представника відповідача – адвоката Бойко Ю.О. на те, що дані ОСОБА_3 були помилково зазначені в позовній заяві та в ухвалі суду, проте останній не є представником позивача.
Також, скаржник вказує, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень по справі № 705/7780/25 оприлюднено дві ухвали про виправлення описки від 21.04.2026, які відрізняються часом завантаження та номерами судового провадження, що свідчить про порушення принципів законності, правової визначеності та належного судового розгляду.
Так, апеляційним судом встановлено, що 21.04.2026 судом першої інстанції постановлено ухвалу про виправлення описки в рішенні суду від 25.03.2026, а саме: у резолютивній частині рішення вважати правильними витрати на оплату судового збору в сумі «6833 (шість тисяч вісімсот тридцять три) гривні 11 копійок» замість неправильного «3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок».
Дійсно, в Єдиному державному реєстрі судових рішень по справі № 705/7780/25 оприлюднено дві ухвали від 21.04.2026. Однак, доступ до одного з документів було обмежено на підставі листа суду від 13.05.2026 № 01.49/22/2026- вих, як до такого, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час його надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З огляду на викладене вище, доводи скаржника з приводу порушення принципів законності, правової визначеності та належного судового розгляду судом першої інстанції є неспроможними.
Також у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить долучити до матеріалів справи нові докази, а саме копію технічних умов на приєднання, копію повідомлення про закінчення робіт, копію схеми електропостачання, документи щодо оплати послуг з приєднання та актуальний витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної 7124386100:01:001:0514.
Колегія суддів не вбачає підстав для долучення вказаного документа до матеріалів даної справи, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної 7124386100:01:001:0514, документа щодо оплати послуг з приєднання, такі були отримані 11.06.2026, тобто вже після винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Отже, на момент розгляду справи в суді першої інстанції таких доказів не існувало.
Колегія суддів наголошує, що факт виникнення доказу після ухвалення рішення судом першої інстанції не є поважною причиною для його прийняття в розумінні частини третьої статті 367 ЦПК України. 
Решта долучених документів до відзиву на апеляційну скаргу, а саме копія технічних умов на приєднання, копія повідомлення про закінчення робіт, копія схеми електропостачання існували на час подачі позову, проте не були долучені позивачем до матеріалів справи. Доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, не надано.
З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бойко Юлії Олександрівни залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2026 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

О.М. Новіков