Справа153/1203/26
Провадження2/153/621/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2026 р. м.Ямпіль 

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.
за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/1203/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №4966711 від 11.06.2021 в розмірі 32435.64 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.06.2021 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №4966711. Відповідно до п.1.2. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі, визначеному п.1.3. Договору, а позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов Договору та Правил. Сума кредиту становить 4700 грн., строк дії Договору до 05.01.2022. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, зазначений ним при укладенні договору. Відповідно до умов Договору проценти за користування кредитом нараховуються залежно від періоду користування кредитом, зокрема: Базовий період за пільговою (акційною) процентною ставкою 1.79 % за кожен день користування кредитом; Спеціальний період за стандартною процентною ставкою 3.0 % за кожен день користування кредитом. Отже, умовами Договору передбачено, що всі істотні умови кредитування, у тому числі строки повернення кредиту, розмір процентної ставки, загальна вартість кредиту, графік платежів, визначаються у договорі та додатку до нього (графіку платежів), який є його невід`ємною частиною. Договір укладено в електронній формі. 01.04.2026 було укладено договір №АК01-04/2026 відповідно до якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4966711. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4966711. Позивач вказує, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку із чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за договором №4966711 від 11.06.2021, що підлягає стягнення з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 32435.64 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4700 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 27735.64 грн. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів.
29 червня 2026 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням однак без виклику сторін. 
Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Лише повідомлялися належним чином про проведення судового засідання. 
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вовк Е.П., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АВ № 1305653 від 06.07.2026 подала 13.07.2026 за вх..№5696 відзив, в якому зазначила, що з 10.10.2000 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 18.04.2024 ОСОБА_1 отримав посвідчення НОМЕР_2 , що підтверджує, що він є учасником бойових дій та брав участь у бойових діях. Вказала, що ОСОБА_1 визнає наявність заборгованості лише в частині «тіла» кредиту у розмірі 4700 грн., щодо заборгованості за нарахованими процентами 27735.64 грн. не визнає, заперечує на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Представник відповідача вказує, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідач та його представник вважають цю суму завищеною та неспівмірною зі складністю справи. Вказує, що справа є типовим спором про стягнення заборгованості, не вимагає значного обсягу юридичної роботи, а доказова база є мінімальною. Також, представник відповідача вказує, що пільга зі сплати судового збору передбачена для учасників бойових дій, поширюється на таких осіб незалежно від того, є вони позивачами чи відповідачами у справі. Покладення обов`язку зі сплати судового збору на учасника бойових дій лише з підстави його процесуального статусу відповідача є неправильним застосуванням п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». В зв`язку з вище викладеним представник відповідача просить суд Позові вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 лише суму основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 4700 грн. та відмовити у стягненні відсотків на підставі ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн. та звільнити від сплати судового збору.
Окрім того, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вовк Е.П., 13.07.2026 за вх..№5697 подала заперечення, в якому зазначила, що позивачем в позовних вимогах зазначена вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн. Відповідач не погоджується із зазначеною заявою, вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим, неспівмірним із складністю справи та таким, що не відповідає критеріям розумності, з огляду на наступне: Щодо неспівмірності та відсутності складності справи то дана справа є типовою кредитною суперечкою, відноситься до категорії справ незначної складності (малозначних справ) та розглядається у спрощеному позовному провадженні. Підготовка позовної заяви у такій категорії справ має шаблонний характер, базується на сталій судовій практиці та не потребує значних інтелектуальних чи масових витрат від кваліфікованого юриста. Наявність договору, акта та рахунку не є абсолютною підставою для стягнення витрат у повному розмірі, якщо вони не відповідають критерію розумності та реальності. Отже, заявлена сума у 13000 грн. є явно завищеною для аналізу стандартного кредитного договору №1977624 та написання типового позову про стягнення заборгованості. Обсяг виконаної представником позивача роботи не пропорційний до суми, яку фінансова компанія намагається покласти на відповідача. Крім того, представник позивача просить здійснювати розгляд без виклику сторін, що додатково свідчить про мінімальні часові затрати на представництво в суді (відсутність участі у судових засіданнях); Як зазначає сам представник Позивача у своїй заяві, посилаючись на практику ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах «Лавентс проти Латвії», «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства»), судові витрати відшкодовуються лише у тому випадку, якщо буде доведено, що вони є дійсними, необхідними та розумними. Сума у 13 000 грн. за шаблонний кредитний позов суперечить принципу справедливої сатисфакції та є надмірним фінансовим тягарем для відповідача. На підставі вище вказаного, просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , до розумного та спів мірного розміру, а саме 2000 грн.
15 липня 2026 за вхід.№5806 представником позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Ушаковою М.І. подано відповідь на відзив. В якій зазначила, що у розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання. 11.06.2021 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір №4966711. Відповідно до п.1.7. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку. 1.7.1. У випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,10% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. 1.7.2. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил) при укладенні Договору. В- Базовий період протягом 28 календарних днів з 11.06.2021 до 09.07.2021 (включно) у розмірі 1,79 % за один день користування кредитом (Акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)). Спеціальний період (п. 2.41. Правил) протягом 180 календарних днів з 10.07.2021 до 05.01.2022 у розмірі 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил)). Орієнтовна загальна вартість Кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 7061,04 грн. Кредитором нараховано відсотки з 11.06.2021 по 04.01.2022, тобто в межах строку кредитування, погодженого сторонами договору та у розмірі, передбаченому умовами договору. Також, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу то обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Представник позивача вказує, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. Представник позивача, звертає увагу суду, що договірні відносини між позивачем та адвокатом за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права відповідача у справі. Відтак, будь-які посилання на цей договір з метою доведення порушень прав відповідача є необґрунтованими. Також, щодо порядку обчислення гонорару, представник позивача наголошує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. Отже, представник позивача вказує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, це все може бути розцінене як не при тримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України. В зв`язку з вище вказаним просить суд позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до  ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.5 позовної заяви), заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.71-72), відзив представника відповідача (а.с.74-75), заперечення представника відповідача (а.с.76-78), відповідь на відзив представника позивача (а.с.80-86).
Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.66-68), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.
Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:
Із копії детального (щоденного) розрахунку заборгованості договором про надання кредиту №4966711 від 11.06.2021, станом на 31.01.2026 (а.с.26-27) судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по договору про надання кредиту №4966711 від 11.06.2021 складається із заборгованості по тілу кредиту – 4700,00 грн.; заборгованості по процентам – 27735.64 грн.
Судом встановлено, що 11.06.2021 ОСОБА_1 підписав договір про надання кредиту №4966711 від 11.06.2021, пропозицію про укладення кредитного договору (оферта),таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, на підставі яких ОСОБА_1 11.06.2021 видано кредит у сумі 4700,00 грн., на строк 28 днів (а.с.7-24).
Із копії квитанції №30967308555943700126060658191835 (а.с.25) судом встановлено, що на картку № НОМЕР_3 11.06.2021 здійснено переказ коштів у сумі 4700 грн. згідно договору №4966711.
Із копії договору факторингу №АК01-04/2026 від 01.04.2026 (а.с.30-41) судом встановлено, що було укладено договір відповідно до якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4966711. 
Із копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого 18.04.2024 та довідки №904 від 07.07.2026 (а.с.77-78) судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.10.2000 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та користується пільгами встановленими законодавством України для ветеранів війни – учасник бойових дій.
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 договору про надання кредиту у письмовій формі у вигляді окремого документа, підписаного обома сторонами в електронній формі, який містить усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами. 
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про надання кредиту №4966711 від 11.06.2021 не виконав, борг не погасив, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в сумі 4700 грн.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за договором про надання кредиту №4966711 від 11.06.2021, суд враховує наступне:
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування – зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як вбачається з наданих представником відповідача документів, а саме: довідки №904 від 07.07.2026, відповідач із 10.10.2000 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи (ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС") під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування – зобов`язані їх списати.
Що стосується вимоги представника відповідача про звільнення відповідача від сплати судового збору, суд виходить із наступного:
Статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Зокрема, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Отже, звільнення від сплати судового збору за п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» пов`язано із спеціальним статусом позивача (військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти) та за умови, що спір пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.
Разом з тим, як слідує із матеріалів справи, відповідач хоч і має статус військовослужбовця, що підтверджується довідкою №904 від 07.07.2026 (а.с.78), однак предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, які не пов`язані із проходженням відповідачем військової служби та виконанням ним військових обов`язків, відтак суд вважає, що ОСОБА_1 не наділений правом для звільнення від сплати судового збору у даній справі.
Окрім того, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Конструкція цієї норми, в якій йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.
Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності зі ст.12, ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій також не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.
З урахуванням наведеного, суд немає підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0662420001 від 18.06.2026.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 385.79 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,40 х 4700/32435.64 = 385.79).
Судом встановлено, що 01.07.2025 між ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. 
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000 гривень позивач надав суду: договір №02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прас-лист; заявку на надання юридичної допомоги №1309 від 01.05.2026; витяг з акту №36 про надання юридичної допомоги від 29.05.2026, відповідно до яких вартість послуг, які надавались, складається з наступного: усна консультація з вивченням документів – 2 год.; складення позовної заяви для подачі до суду – 3 год., сума наданих послуг відповідно до договору складає – 13000 грн.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
При визначенні співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд зазначає, що стороною відповідача було подано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу і на його переконання заявлена сума відшкодування таких витрат у сумі 13000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Суд також бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: усна консультація з вивченням документів, складання позовної заяви, та подача до суду.
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. 
Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 8000 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (03150 місто Київ вулиця Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором №4966711 від 11.06.2021 у сумі 4700 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 385.79 грн. та 8000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 13085 (тринадцять тисяч вісімдесят п`ять) гривень 79 копійок.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк