Справа 688/421/26 
№ 2/688/754/26 

Рішення 
Іменем України

15 липня 2026 року         м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Березюк Н.П.,
секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
з участю позивача – ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,
встановив:
Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.
06.02.2026 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2025 о 10 год 10 хв в м. Шепетівка на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні та Миколи Дзявульського, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги, не надав перевагу у русі належному їй автомобілю марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким вона рухалась по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2025 у справі №688/4392/25 3/688/1001/25 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», яке на підставі заяви виплатило їй страхове відшкодування в розмірі 160 000 грн. Згідно висновку експерта №465/25 від 02.12.2025 вартість відновлювального ремонту її автомобіля з врахуванням зносу становить 510716,72 грн. За наведених обставин, просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, одержаною від страховика, що становить 350 716,72 грн. Крім того, відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки, завдав їй суттєвої моральної шкоди, яка полягає у перенесенні сильного нервового стресу, пов`язаного з фактом ДТП, завданням її автомобілю механічних пошкоджень, після чого транспортний засіб має неприглядний вигляд, тому дивлячись на нього кожного разу відчуває розчарування та роздратування через неможливість швидкого усунення пошкоджень. Фактично вона не може користуватись автомобілем, змушена користуватись громадським транспортом, змінити режим дня, у зв`язку з чим вона та члени її сім`ї відчувають постійний дискомфорт. Крім того, в день ДТП вона везла автомобіль на продаж. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на її користь 35000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
15.06.2026 за результатами проведеної транспортно-товарознавчої експертизи позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 375182,04 вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura RDX», що становить різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою. В іншій частині позовні вимоги залишила без змін.
08.07.2026 позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Позивачка додатково зазначила, що з вересня 2025 року і дотепер не може користуватися автомобілем внаслідок його пошкодження, також не має коштів на його ремонт. Автомобіль є її єдиним транспортним засобом, внаслідок його пошкодження змушена пересуватися громадським транспортом через що несе значні матеріальні витрати, вимушена змінити режим свого життя, що вплинуло на її емоційний стан.
Позиція сторони відповідача та третьої особи.
Представник відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що відшкодуванню підлягає матеріальний збиток, а не відновлювальна вартість автомобіля. При цьому розмір шкоди має визначатися без урахування ПДВ, оскільки автомобіль не відремонтований. Крім того, просив врахувати, що автомобіль придбаний на аукціоні в США, станом на дату його придбання він був не новий, вже був пошкоджений, зазвичай на ремонт таких автомобілів використовуються старі запчастини, а не нові. Просив матеріальний збиток визначати на підставі висновку експерта якого позивач долучила до позовної заяви, а не на підставі того висновку, що був виготовлений на виконання ухвали суду про призначення експертизи та стягнути 142224,49 грн майнової шкоди, що розраховується як різниця між матеріальним збитком без ПДВ та сумою страхової виплати (302224,49-160000). Також вважає, що позивачці не завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля. Крім того просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у позовній заяві позивачка зазначила попередній розрахунок суми судових витрат, які понесла, при цьому вказала, що понесла лише витрати на проведення експертизи та не зазначала розміру витрат на правову допомогу.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Страхова група «ТАС» про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, своїм процесуальним правом не скористався, заяв про відкладення судового засідання або проведення такого у його відсутність суду не надав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
06.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом. Суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, 10.02.2026 відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 10.03.2026, яке відкладалося за клопотанням представника відповідача.
17.03.2026 за клопотанням відповідача ОСОБА_3 у справі призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (29000, м. Хмельницький, вул. Молодіжна, 12), провадження по справі зупинене на час проведення експертизи.
21.04.2026 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Онісьєва Є. про надання підтвердження оплати експертизи, проведення огляду та фотографування автомобіля, зазначення дати на яку необхідно визначити матеріальний збиток та відновлювальний ремонт КТЗ.
28.04.2026 суд поновив провадження у справі та призначив засідання на 04.05.2026, запропонував представнику відповідача ОСОБА_4 в строк до 04.05.2026 надати суду документ про здійснення оплати експертизи. 04.05.2026 суд надав експерту квитанцію про оплату вартості експертизи, зазначив, що визначення розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок ДТП необхідно встановлювати станом на дату проведення експертизи. Зупинив провадження по справі на час проведення експертизи.
03.06.2026 до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/123-26/5650-АВ від 25.05.2026 року. 04.06.2026 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 16.06.2026.
15.06.2026 представник позивача Спеціальний С.П. подав заяву про збільшення позовних вимог, підготовче засідання відкладено на 23.06.2026. Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 08.07.2026.
08.07.2026 суд розглянув справу по суті, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 15.07.2026.
Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.
Суд встановив, що 09.09.2025 о 10 год 10 хв в м. Шепетівка на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні та Миколи Дзявульського, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 10.1 10.2 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2025 року у справі №688/4392/25 3/688/1001/25, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у виді штрафу.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1  застрахована в АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-228999372 від 03.05.2025.
Автомобіль марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2  належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
03.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно відповіді АТ «СГ «ТАС» за вих. №24828/9125/ТС від 22.10.2025, сума виплати стразового відшкодування становить 160 000 грн.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи за №465/25 від 02.12.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 , по середній вартості нормо годин за інформацією Хмельницького регіонального відділення СЕУ, пошкодженого внаслідок ДТП складає 510716,72 грн з ПДВ на складові частини КТЗ, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля складає 377780,61 грн. 
Згідно висновку експерта №СЕ-19/123/26/5650-АВ від 25.05.2026, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням ПДВ на матеріали та роботи станом на момент проведення дослідження – 25.05.2026 становить 535 182,04 грн, без врахування ПДВ на матеріали та роботи – 449 701,70 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, після отриманих внаслідок ДТП механічних пошкоджень, з врахування ПДВ на матеріали та роботи станом на 25.05.2026 складає 347999,50 грн, без врахування ПДВ на матеріали та роботи – 293 716,25 грн.
Застосовані норми права.
Відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Частинами 3, 4 ст. 102 Закону України «Про страхування» передбачено, що у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.
Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 36.4. ст. 36 вищевказаного Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року по справі №757/33065/18-ц про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначено, що якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Також, у прийнятій Верховним Судом постанові від 21.07.2021 року по справі №757/33065/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Верховний Суд України в п.3 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Верховний Суд України в п.1 Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Мотиви та висновки суду
Суд встановив, що водій забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, завдав матеріальних збитків ОСОБА_1 . 
Страховик забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 - АТ «СГ «ТАС» здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 160000 грн, що в судовому засіданні визнала позивачка 
Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно пункту 2.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика) вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.
Відповідно до пункту 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. (п.3.9.Методики)
Відповідно до пункту 7.38 значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює 0 для нових складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років-для легкових КТЗ виробництва країн СНД, та 7 років-для інших легкових КТЗ.
Згідно пункту 8.62 Методикивеличина ВТВ (втрата товарної вартості) КТЗ не нараховується, якщо складові частини КТЗ раніше піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому.
Згідно висновку експертизи від 25.05.2026 №СЕ-19/123-26/5650-АВ, призначеної судом за ініціативою відповідача ОСОБА_3 встановлено ринкову вартість автомобіля - 846700,04 грн, строк експлуатації наданого на дослідження КТЗ (автомобіля марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 ) не перевищує 7 років, тому коефіцієнт фізичного зносу=0. В даному випадку КТЗ має складові частини кузова, які відновлювали ремонтом, тому експерт визначив коефіцієнт фізичного зносу за формулою, визначеною п. 7.37 Методики, який становить 0,39 та не нараховував ВТВ.
Експертним шляхом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura», державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням ПДВ на матеріали та роботи станом на момент проведення дослідження – 25.05.2026 становить 535 182,04 грн, без врахування ПДВ на матеріали та роботи – 449 701,70 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, після отриманих внаслідок ДТП механічних пошкоджень, з врахування ПДВ на матеріали та роботи станом на 25.05.2026 складає 347999,50 грн, без врахування ПДВ на матеріали та роботи – 293 716,25 грн.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У відповідності до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (тобто реальні збитки).
Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.
У зв`язку з тим, що страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) у розмірі 289 701,70 грн (449701,70-160000), тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
При цьому, суд враховує, що фактичний розмір шкоди визначений судовим експертом в розмірі 449701,70 грн як вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування ПДВ на матеріали та роботи станом на момент проведення дослідження, тобто станом на 25.05.2026. 
Суд зауважує, що право на компенсацію витрат, пов`язаних з ПДВ, виникає лише тоді, коли такі витрати є фактично понесеними. З пояснень позивачки слідує, що автомобіль станом на дату розгляду справи не відремонтований, а тому відсутні реальні збитки у розмірі такого податку. 
Для прийняття рішення про відшкодування потерпілій особі розміру ПДВ, включеного до величини матеріальної шкоди, суду слід надати докази, що ремонт транспортного засобу здійснено платником вказаного податку. 
Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 35000 грн підлягають частковому задоволенню.
Позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди вона перенесла душевні страждання, порушений звичайний ритм її життя, для неї та членів її сім`ї виникли додаткові труднощі у зв`язку з неможливістю користуватись автомобілем та вимушеністю змін у звичному повсякденному житті. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 35000 грн.
В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує порушення звичайного укладу життя позивача протягом тривалого часу, у зв`язку з неможливістю користуватись автомобілем, необхідністю докладати додаткових зусиль для організації свого життя, необхідністю вирішувати питання відшкодування шкоди у судовому порядку, відсутність добровільного відшкодування спричиненого збитку.
Враховуючи вищевикладені обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути 20000 грн у відшкодування моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивач сплатила судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в сумі 3751,82 грн та за позовну вимогу немайнового характеру в сумі 1331,20 грн. Враховуючи, що позовна вимога майнового характеру задоволено частково на 77,22% (289701,70:375182,04х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2897,16 грн судового збору за позовну вимогу майнового характеру.
Позовна вимога немайнового характеру також задоволена частково на 57,14% 20000:35000х100%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 760,65 грн судового збору. 
Загальна сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки складає 3657,81 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких позивачем підтверджено договором про надання правничої допомоги №05/01/2026 від 05.01.2026, розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 03.02.2026, квитанцією №03/02/26 від 03.02.20263, суд виходить з того, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі в сумі 8000 грн не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 5000 грн, які слід стягнути з відповідача.
Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню, оскільки про їх розмір не було заявлено у позовній заяві. 
Згідно з нормою ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже Закон встановлює право суду відмовити у відшкодуванні таких витрат.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на висновках, за яких неподання попереднього розрахунку не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Суд оцінює обставини в сукупності й ухвалює рішення з урахуванням принципу справедливості, пропорційності та фактичного надання послуг. Якщо сторона документально підтвердила понесені витрати, то саме лише не зазначення орієнтовного розрахунку в позовній заяві не повинно позбавляти її права на компенсацію.
Також згідно квитанції від 21.11.2025 ОСОБА_1 сплати 8481,60 грн витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи (висновок експерта за №465/25 від 02.12.2025).
Суд зауважує, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п.148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року, справа № 712/4126/22).
Оскільки висновок експерта за №465/25 від 02.12.2025 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи судом не враховувався як доказ, після проведення експертизи, призначеної судом позивачка подала заяву про зміну предмета позову, посилаючись на висновок експерта від 25.05.2026 №СЕ-19/123-26/5650-АВ, витрати по оплаті вартості якого понесені відповідачем, тому у стягненні витрат по оплаті витрат на складання висновку експертаза №465/25 від 02.12.2025 в розмірі 8481,60 грн слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 141-142, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, 
вирішив:
позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в сумі 289701(двісті вісімдесят дев`ять тисяч сімсот одна) грн. 70 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
В решті позову відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 3657,81 грнсудового збору та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 25.07.2016, орган видачі 6831, РНОКПП НОМЕР_5 ; 
відповідач –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, код ЄДРПОУ 30115243.
Повний текст рішення складений 15.07.2026.

Суддя:         Неоніла БЕРЕЗЮК