П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/4282/25
Провадження № 22-ц/4815/1002/26

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Тимощук С.Я.
Рішення суду першої інстанції 
(скорочений текст) ухвалено:
17 лютого 2026 року у м. Рівне
Рівненської області
без фіксування судового засідання
звукозаписувальними технічними засобами
Повний текст рішення складено: 19 лютого 2026 року.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника Рівненської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – адвоката Міщенка Миколи Івановича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" – адвоката Плигань Ірини Юріївни, ОСОБА_1 та його представника – адвоката Курися Олексія Петровича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Рівненської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – адвоката Міщенка Миколи Івановича та апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" – адвоката Семки Михайла Олеговича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2026 року, 
в с т а н о в и в:
У березні 2025 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі – ТОВ "ГК Нафтогаз України"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (далі – ТОВ "Рівнегаз Збут"), Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі – Рівненська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України"), Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (далі – АТ " Рівнегаз") про захист прав споживачів, визнання нарахованого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» боргу в розмірі 32 306,67 гривень за спожиті ОСОБА_1 обсяги природного газу по об`єкту побутового постачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2022 по 31.12.2024 безпідставним; зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,  заборгованості в розмірі 32 306,67 гривень; визнання рішення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про примусове припинення газопостачання на об`єкті побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставним.
Мотивуючи свої вимоги, позивачем вказувалося, що він є побутовим споживачем природного газу на об`єкті побутового споживача по АДРЕСА_1 та на підставі п. 22 та п. 23 Розділу III «Порядок постачання природного газу побутовим споживачам» Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, здійснює оплату  наданих послуг з газопостачання за квитанціями абонентської книжки постачальника відповідно до даних про об`єм (обсяг) газу по об`єкту побутового споживача, визначених споживачем на початок наступного місяця, що слідує за розрахунковим, на підставі показників пробутого обліку спожитого природного газу, які передаються постачальникам природного газу.
03 лютого 2025 року на його адресу від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надійшло повідомлення про припинення споживання природного газу від 31.01.2025 № 119/4.3.1-7765-2025/ НОМЕР_1 , за яким станом на 31 січня 2025 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за його місцем проживання обліковується заборгованість з оплати за спожитий природний газ у розмірі 32 306,67 гривень, яка утворилась за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року. Попереджено, що у разі нездійснення оплати заборгованості до 14 лютого 2025 року газопостачання буде припинено в примусовому порядку.
Згодом, 24 лютого 2025 року, на його адресу від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надійшло повідомлення (доручення) про припинення споживання природного газу від 18.02.2025 № 119/4.3.1-12315-2025/290033947, за яким ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надало доручення Рівненській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про примусове припинення газопостачання на об`єкті побутового споживача за адресою його місяця проживання до 07 год. 11 березня 2025 року. 
24 лютого 2025 року Рівненська філія ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (Оператор ГРМ) на його адресу надіслала повідомлення про припинення споживання природного газу, за яким за дорученням ТОВ «ГК «Нафтогаз України» Рівненська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» 11 березня 2025 року примусово припинить газопостачання на об`єкті побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із нарахованою ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованістю в розмірі 32 306,67 гривень за спожиті обсяги природного газу по об`єкту побутового постачання по АДРЕСА_1 за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року, покликався на те, що за період з 01 травня 2022 року по час пред`явлення позову ним не було допущено неоплати щомісячних поточних платежів за спожиті об`єми природного газу на об`єкті побутового споживача за його адресою, про що стверджується квитанціями абонентської книжки та квитанціями на оплату послуг з газопостачання по цьому об`єкту.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано АТ «Рівнегаз», Рівненську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», ТОВ «ГК «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , 56XM29A75896957V, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року із розрахунку фактичних показників лічильника.
Скасовано рішення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про примусове припинення газопостачання на об`єкті побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Рівнегаз Збут», Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», АТ «ОГС "Рівнегаз" в дохід держави по 484,48 гривень судового збору з кожного.
На судове рішення Рівненською філією ТОВ "Газорозподільні мережі України" і ТОВ "ГК "Нафтогаз України" подано апеляційні скарги.
У поданій через свого представника – адвоката Міщенка М.І. апеляційній скарзі Рівненська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України", вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить його скасувати у частині зобов`язання ТОВ "Газорозподільні мережі України" провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком ОСОБА_1 і відмовити позивачу у цій частині вимог до ТОВ "Газорозподільні мережі України". 
Обґрунтовуючи її, зазначалося про те, що заявник є оператором ГРМ і здійснює ліцензовану діяльність з розподілу природного газу споживачам Рівненської області з 01 січня 2024 року. Тому вважає неправильним зобов`язання цього відповідача провести перерахунки за фактично спожитий ОСОБА_1 природний газ у відносинах, учасником яких він не був, та не є правонаступником учасників цих правовідносин, що відбувалися у 2022 році. З огляду на заявлену позовну вимогу, обставини, пов`язані зі зміною постачальників природного газу у 2022 році, тим, що у зазначений період часу заявник взагалі не мав статусу юридичної особи, судом зроблено помилковий висновок щодо порушення Рівненською філією "Газорозподільні мережі України" прав позивача протягом часу з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року.
При цьому мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить жодних посилань на допущені оператором ГРМ порушення, хоча зроблено висновок, що внаслідок таких дій виникла необґрунтована заборгованість саме у 2022 році.
Звертає увагу на неможливість виконання рішення суду першої інстанції, адже період перерахунку знаходиться в зоні компетенції та часової відповідальності попереднього оператора ГРМ, неможливості зміни фактичних показників лічильника за час із 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року, що належить до обов`язків АТ "Рівнегаз". Разом з тим АТ "Рівнегаз" з 01 січня 2024 року не є оператором ГРМ і не має доступу до інформаційної платформи для внесення та корегування інформації.
Щодо ТОВ "ГК "Нафтогаз України", то ця юридична особа має право та можливість отримувати інформацію з інформаційної платформи, проте не вносити і не корегувати її. Покликається на те, що на цей час відсутні законодавчо визначені заборони для АТ "Рівнегаз" як попереднього оператора ГРМ на підставі рішення суду звернутися до оператора ГТС за проведенням перерахунку за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком ОСОБА_1 за період із 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року із розрахунку фактичних показників лічильника.
В зв`язку із відсутністю заявлених позивачем вимог до Рівненської філії "Газорозподільні мережі України" та одночасно визначення оскаржуваним рішенням зобов`язання заявника здійснити певні дії ці обставини свідчать про порушення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, а саме про вихід суду при ухваленні свого рішення за межі позову.
Тому, на його думку, заявлений позов жодними належними і допустимими доказами стосовно Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" не підтверджується.
ТОВ "ГК "Нафтогаз України" у своїй апеляційній скарзі, поданій через представника – адвоката Семку М.О., покликається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав установленими, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
На її обґрунтування вказується про помилкове застосування судом норм ст.ст. 38, 39 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (далі – Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання к сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП), №2494 від 30.09.2015, ст.ст. 14-16 ЦК, України, ст.ст. 89, 263 ЦПК України.
Заявником зазначається, що протягом часу із 01 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року діяльність із розподілу природного газу на відповідній території здійснювалася АТ "Рівнегаз". Згодом, з 01 січня 2024 року, ця діяльність здійснювалася окремою юридичною особою – Рівненською філією ТОВ "Газорозподільні мережі України". 
Відповідно до даних про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором ГРМ через інформаційну платформу оператора ГТС за ЕІС-кодом 56ХМ29А75896957V, за період постачання ТОВ "ГК "Нафтогаз України" природного газу з травня 2022 року по лютий 2025 року споживачем за особовим рахунком № НОМЕР_1 було спожито 12 960, 59 м3 природного газу на загальну суму 103 125, 99 гривень, з яких несплаченими залишилося 32 014, 99 гривень. Вважає, що надана позивачем копія абонентської книжки не може бути допустимим доказом у справі, адже не передбачено, що способом надання оператором ГРМ фактичних показань лічильника газу може бути квитанція споживача чи абонентська книжка споживача про оплату вартості газу на користь його постачальника.
При цьому ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б свідчили, що він з 01 травня 2022 року надавав АТ "Рівнегаз" та/або Рівненській філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" фактичні показники лічильника газу, в т.ч. у строки та у спосіб, визначені Кодексом ГРМ і Типовим договором розподілу природного газу. 
На його думку, зважаючи на характер позову і спосіб виконання, суд залишив без уваги те, що ТОВ "ГК "Нафтогаз України" не є зобов`язаною за матеріально-правовими вимогами особою, чим порушено процесуальне законодавство. Заявник не є оператором ГРМ та не надає позивачу послуг із розподілу природного газу.
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у його задоволенні за результатами розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).
Щодо покладення судом функцій оператора ГРМ на постачальника, то вважає це неправильним застосуванням норм матеріального права, адже відповідні повноваження належать до компетенції оператора ГРМ – АТ "Рівнегаз", а з 01 січня 2024 року – Рівненської філії ТОВ "Газорозподільчі мережі України".
Зауважує, що припинення постачання природного газу ОСОБА_1 було ініційовано ТОВ "ГК "Нафтогаз України" через наявність заборгованості у розмірі 32 014, 99 гривень. Між тим, позивач, будучи належним чином повідомлений про необхідність самостійного припинення власного газоспоживання у зв`язку із заборгованістю, не вчинив відповідних дій і не здійснив заходів самостійного припинення власного споживання природного газу.
Вважає, що заявник не має законного обов`язку і технічної можливості корегувати інформацію щодо обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, що міститься в інформаційній платформі оператора ГТС. Тому ОСОБА_1 не наведено належного обґрунтування, в чому ж полягає порушення його суб`єктивних цивільних прав і які саме його права порушено ТОВ "ГК "Нафтогаз України".
Отже, відсутність обставин, які підтверджували би факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, а також законна можливість відповідача його відновлення є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову, на що суд також не звернув уваги.
З викладених міркувань просить оскаржуване рішення скасувати повністю, ухваливши нове – про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині вимог до ТОВ "ГК "Нафтогаз України".
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявників, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг.
Згідно зі ст.ст. 263, 367 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу на об`єкті побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює оплату  наданих послуг з газопостачання за квитанціями абонентської книжки постачальника, на підставі даних про об`єм (обсяг) газу по об`єкту побутового споживача, визначених споживачем, на початок наступного місяця, що слідує за розрахунковим, на підставі показників пробутого обліку спожитого природного газу, які передаються постачальникам природного газу.
За період з 01 травня 2022 року по час пред`явлення позову у ОСОБА_1 відсутня несплата за щомісячними поточними платежами за спожиті об`єми природного газу на об`єкті побутового споживача за вказаною адресою. Цей факт підтверджується заповненням сторінок абонентської книжки із зазначенням початкового та кінцевого кількісного показника побутового засобу обліку спожитого газу, а також платіжними квитанціями про перерахунок вартості спожитого природного газу, які відповідають обсягам та вартості розрахунків наведених в абонентській книжці.
До 01 травня 2022 року постачальником природного газу на об`єкті побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , було ТОВ «Рівнегаз Збут».
Відповідно до рішення Кабінету Міністрів України постачальником останньої надії з 01 травня 2022 року визнано ТОВ «ГК «Нафтогаз України», яке почало здійснювати постачання природного газу на об`єкт побутового споживача – ОСОБА_1 і здійснює постачання по цей час.
27 червня 2022 року представником АТ «Рівнегаз» складено Акт перевірки стану пломб газового лічильника у АДРЕСА_2 , відповідно до якого порушень пломб не виявлено, а також зафіксовано показник лічильника на рівні 75 214,48 м3.
28 березня 2023 року до АТ «Рівнегаз» Сульжиком В.М. подано заяву вх. № ЗГ-1187-330030323 від 28.03.2023, в якій поставлено питання про проведення коригування показників обсягів спожитого газу станом на перше число квітня, травня та червня 2022 року.
05 травня 2023 року ОСОБА_1 на адресу АТ «Рівнегаз» рекомендованим поштовим відправленням направлено звернення про проведення коригування показників обсягів спожитого газу за березень-червень 2022 року з долученими копія актів та абонентської книжки.
Подані звернення споживача АТ «Рівнегаз» щодо коригування показників обсягів спожитого природного газу залишено без вирішення, а письмової відповіді йому надано не було.
03 лютого 2025 року на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надійшло повідомлення про припинення споживання природного газу від 31 січня 2025 року № 119/4.3.1-7765-2025/290033947, за змістом якого станом на 31 січня 2025 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 обліковується заборгованість з оплати за спожитий природний газ у розмірі 32 306,67 гривень, яка утворилась за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року, у зв`язку з чим у разі нездійснення оплати якої до 14 лютого 2025 року газопостачання буде припинено в примусовому порядку.
24 лютого 2025 року на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надійшло повідомлення (доручення) про припинення споживання природного газу від 18 лютого 2025 року № 119/4.3.1-12315-2025/290033947, відповідно до якого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» надало доручення Рівненській філіі ТОВ «Газорозподільні мережі України» про примусове припинення газопостачання на об`єкті побутового споживача по АДРЕСА_1 , що належить позивачу, до 07 год. 11 березня 2025 року. 
Рівненською філією ТОВ «ГК «Нафтогаз України» як оператором ГРМ 24 лютого 2025 року на адресу ОСОБА_1 надіслало повідомлення про припинення споживання природного газу, за змістом якого за дорученням ТОВ «ГК «Нафтогаз України» Рівненська філія ТОВ “Газорозподільні мережі України” 11 березня 2025 року здійснить примусове припинення газопостачання на об`єкті побутового споживача за його адресою.
Квитанціями до абонентської книжки побутового споживача по АДРЕСА_1 та квитанціями про оплату встановлено факт споживання природного газу за травень 2022 року у кількості 36 м3 (показник лічильника на початок місяця - 75150, показник лічильника на кінець місяця - 75186), за який сплачено в червні 2022 року 288 гривень на користь ТОВ «Рівнегаз Збут» відповідно до квитанції, а також червень 2022 року у кількості 36 м3 (показник лічильника на початок місяця - 75186, показник лічильника на кінець місяця - 75222), за який сплачено в липні 2022 року 288 гривень на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до квитанції,
Відповідно до дослідженого фінансового стану побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясовано, щоза травень 2022 року об`єм споживання склало 0 м3, а за червень 2022 року об`єм споживання становило 4093,39 м3 на суму 32 570,65 гривень.
До листопада 2023 року показники лічильника у фінансовому стані побутового споживача за цією адресою не зазначені.
В результаті порівнянь даних абонентської книжки, квитанцій сплати, а також фінансового стану встановлено, що розміри сплачених щомісячних платежів збігаються. При цьому збігаються обсяги наданих ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та спожитих позивачем обсягів природного газу після листопада 2023 року, тобто після початку належного обліку оператором ГРМ показників лічильника побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 . 
Тобто постачальником - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз» до листопада 2023 року облік спожитого природного газу побутового споживача за адресою споживача відповідно до побутового засобу обліку – лічильника, що встановлений за вказаною адресою, не здійснювався.
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» і АТ «Рівнегаз» не надано до суду розрахунків визначення обсягів спожитого газу чи даних, на підставі яких здійснено нарахування обсягів спожитого природного газу за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року побутовим споживачем по АДРЕСА_1 .
Крім того, ними ж не надано доказів фактичного постачання природного газу у червні 2022 року в обсязі, що становить 4093,39 м3. Цей обсяг газу виходить за межі не лише об`ємів спожитого природного газу за аналогічні періоди, а й за найбільші об`єми споживання природного газу у зимовий період. 
При цьому АТ «Рівнегаз» не надано доказів про прийняття рішень щодо відмови в корегуванні показників лічильників відповідно до заяв позивача від 23 березня 2023 року та від 05 травня 2023 року, а ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надано актів звіряння фактично використаних обсягів природного газу, якими би було узгоджено обсяги природного газу.
З урахуванням визначеного Актом перевірки стану пломб від 27 червня 2022 року, що складений АТ «Рівнегаз» за участю ОСОБА_1 , показника лічильника на рівні 75214,48 м3, який знаходиться в межах показників лічильника побутового споживача на початок червня 2022 року - 75186 м3 і показника лічильника на кінець червня 2022 року – 75222 м3, що відображені в абонентській книжці, суд правильно взяв до уваги дані обсягів спожитих споживачем природного газу, адже вони відповідають обсягам за аналогічні періоди.
Також судом враховано, що ТОВ «Рівнегаз Збут» не надано доказів обсягів поставленого природного газу станом на 01 травня 2022 року побутовому споживачу по АДРЕСА_1 та стану проведених розрахунків на цю дату, передачу вказаних показників розрахунків новому постачальникові - ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а так само не надано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» передання цих показників розрахунків від попереднього постачальникам - ТОВ «Рівнегаз Збут».
Приходячи до переконання про залишення апеляційних скарг без задоволення, колегія суддів бере до уваги, що правовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.
Згідно з пунктом 1 розділу І Правил ці Правила регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).
Пунктом 1 розділу ІІІ Правил визначено, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в т.ч. наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача.
Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.
Ті ж самі положення містить і Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, за пунктом 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.
У пункті 4.4 Типового договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
За змістом цих положень обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем.
Згідно із підпунктом 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у т.ч. побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.
У пункті 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.
Положення пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС вказують, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.
Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.
Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань ЗВТ показання лічильника газу будуть менші, ніж надані споживачем за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 01 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття показань ЗВТ.
Отже, постачальник - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу, на підставі остаточної алокації щодобових відборів по кожному окремо взятому побутовому споживачу, виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу.
Частиною другою ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комерційний облік комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу у багатоквартирному будинку здійснюється встановленими в житлових і нежитлових приміщеннях споживачів вузлами обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.
Вузол комерційного обліку - це вузол обліку (лічильник), що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будинку, або в його частині (під`їзді), обладнаний окремим інженерним вводом.
Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Отже, розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками, або за встановленими нормами споживання.
Пунктом 4 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником - газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
Пункт 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС вказує, що після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж.
Дані про об`єм (м. куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.
Оператор ГРМ відповідно до Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.
Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.
Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.
Побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (пункт 6 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС).
Встановлено, що оператором ГРМ не було здійснено обліку та передано показники лічильника наданих споживачем ОСОБА_1 .
Нарахування вартості спожитого природного газу було здійснено за показниками, які є завищеними та не відповідають реальним показникам спожитого природного газу.
Отже, внаслідок таких дій оператора ГРМ та постачальника природного газу виникла необґрунтована заборгованість.
Суд попередньої інстанції правильно зауважив, що позивач, як побутовий споживач послуг з газопостачання; 56XM29A75896957V, особовий рахунок № НОМЕР_1 , перебуває у реєстрі споживачів природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Він отримує послуги з газопостачання саме від ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Відносини постачальника зі споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2025 (далі - Типовий договір).
Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно з розділом III Правил, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС) здійснюються у такому порядку: оператор ГРМ (АТ «Рівнегаз», а пізніше - Рівненська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до оператора ГТС з метою нарахування вартості спожитого природного газу постачальником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (абз. третій п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу)..
Разом з тим ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого /спожитого споживачем природного газу.
Відповідно до ст.ст. 12, 76-78 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Тому ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання АТ «Рівнегаз», Рівненську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , 56XM29A75896957V за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року із розрахунку фактичних показників лічильника.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до часткового застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов частково.
Щодо доводів заявників про те, що вони є неналежними відповідачами у справі, то з ними погодитися не можна через їх необгрунтованість. При цьому суд попередньої інстанції цим аргументам уже дав детальну і вичерпну оцінку, з чим погоджується і колегія суддів.
Не заслуговують на увагу і посилання ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про недодержання судом інших норм процесуального права.
Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про процесуально-правові дефекти, що потягли би хибне вирішення заяви, заявник не надав, матеріали справи їх не містять, а апеляційним судом здобуто не було.
При цьому встановлено й відсутність обставин, які свідчили би про обов`язкове скасування судового рішення внаслідок існування підстав, передбачених ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Не можна погодитися із доводами Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про хибну оцінку наявних у справі доказів, оскільки суперечать правильності висновків суду першої інстанції.
Іншим покликанням представника Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" – адвоката Міщенка М.І. та представника ТОВ "ГК "Нафтогаз України" – адвоката Семки М.О. стосовно неправильності застосування норм матеріального права і невідповідності висновків суду обставинам справи суд першої інстанції також вже надав відповідну оцінку в оскаржуваному рішенні.
В решті аргументи апеляційних скарг також відхиляються як необґрунтовані.
Крім того, береться до уваги те, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2025 року у справі №569/24897/24 позов ОСОБА-1 до АТ "Рівнегаз", Рівненської філії ТОВ "ГК "Газорозподільні мережі України", ТОВ "ГК "Нафтогаз України" задоволено частково.
Зобов`язано відповідачів провести перерахунок за фактично спожитий природний газ за особовим рахунком ОСОБА-1 № НОМЕР-1 за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року із розрахунку фактичних показників лічильника.
Стягнуто із АТ "Рівнегаз", Рівненської філії ТОВ "ГК "Газорозподільні мережі України" 2 000 гривень моральної шкоди.
В задоволенні решти вимог позивачу відмовлено.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року апеляційні скарги представника Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" та АТ "Оператор газорозподільної мережі "Рівнегаз" залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду від 03 червня 2025 року – без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2026 року у справі №№569/24897/24 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Газорозподільні мережі України" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2025 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року.
Отже, обставини цієї справи, правова природа, спірні правовідносини та суб`єктний склад відповідачів є подібними з наведеною справою, а тому в своїй сукупності свідчать про необхідність додержання апеляційним судом принципу сталості та єдності судової практики при розгляді аналогічних справ. 
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Рівненської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" – адвоката Міщенка Миколи Івановича та апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" – адвоката Семки Михайла Олеговича залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 14 липня 2026 року.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

С.С.Шимків