ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33191/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І., 
за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю., 
за участю:
представника позивача: Бабій О.М.
представника відповідача: Циганок Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АРС» 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 (суддя суду першої інстанції Турлакова Н.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/33191/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В: 
20.11.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «АРС» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення складені ГУ ДПС у Дніпропетровській області:
-№0537240706 від 29.09.2025 форми “В4” яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 315 914 грн.,
- №0537300706 від 29.09.2025 форми “ПН” яким згідно зі ст. 120 ПКУ застосовано штраф в розмірі 5% обсягу (без ПДВ) у сумі 3 400 грн.
- №0537290706 від 29.09.2025 форми “ПС” яким на підставі п.п54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз. 1,2 п.121.1 ст.121 ПКУ застосовано штрафні санкції у сумі 1 020 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ “АРС.” було отримано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області акт від 29.07.2025 року №3335/04-36-07-06/37806175 “про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС.” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 1 731 755 грн. в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 1 412 671 грн. з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків”. Користуючись правом платника податків визначеним п.п. 86.7 ст. 86 ПКУ ТОВ “АРС.” (код 32534155) не погодилось з висновками акту та подало свої заперечення №12-08/25 від 12.08.2025. В результаті чого проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “АРС.” (код 37806175) щодо питань, що є предметом заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 (вх. ГУ ДПС у Дніпропетровській області №97425/6/ЕКПП від 13.08.2025) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07- 06/37806175. У зв`язку з вищевикладеним, ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення. ТОВ “АРС.” вважає, що Відповідачем складено Акт перевірки, який суперечить діючому в Україні законодавству, не погоджується з його висновками, а податкові повідомлення – рішення: №0537240706 від 29.09.2025, №0537300706 від 29.09.2025, №0537290706 від 29.09.2025 прийняті з порушенням діючого законодавства, у зв`язку з чим, вони є протиправними та підлягають скасуванню у повному обсязі.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 19.03.2026 відмовив в задоволенні позовних вимог ТОВ «АРС».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки акту перевірки та спірне податкове повідомлення – рішення форми «В4» містять посилання на порушення пункту 198.5 ПК України без зазначення відповідного підпункту чи абзацу, вказане унеможливлює притягнення платника податку до відповідальності за ПК України. Позивач наголошує, що він надав податковому органу всі необхідні первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, відтак підстав для ухвалення оскаржуваних ППР не було.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в ході перевірки було досліджено калькуляцію надано позивачем під час перевірки та встановлено невідповідність сировини і матеріалів використаних у виробництві. Оскільки ТОВ «АРС» до перевірки не було надано Акти понаднормового використання сировини, як це визначено наказом ТОВ «АРС» №11 від 31.08.2023 «Про порядок списання сировини/матеріалів у виробництво», а також не надані технологічні картки, картки крою, норми списання ТМЦ у процесі виробництва, інші документи на обґрунтування розбіжностей витрат сировини та матеріалів на одиницю продукції, відповідно позивачем не спростовано висновків податкового органу про заниження сум податку за спірний період.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "АРС." (код ЄДРПОУ 37806175, 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Оцупа Олександра, будинок 2а) зареєстроване, як юридична особа 25.07.2011, про що внесено відповідний запис №12241020000052872, основний вид діяльності 31.09 Виробництво інших меблів.
Інші види діяльності: Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі, Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям, Неспеціалізована оптова торгівля, Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, Вантажний автомобільний транспорт, Виробництво іншої продукції, н.в.і.у., Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів
На підставі направлень від 08.07.2025 №7218 та №7219 виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС” (податковий номер 37806175)” від 08 липня 2025 року №4425-п, на підставі п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) (далі – ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “АРС” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.06.2025 року № 9178125482 (далі – Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 1 731 755 грн., в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 1 412 671 грн. з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
За результатом проведеної перевірки складено акт від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.06.2025 року № 9178125482 (далі – Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 1 731 755 грн., в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 1 412 671 грн. з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків".
Згідно розділу 4. Висновок акту перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у Декларації за травень 2025 з урахуванням періодів безперервного формування від`ємного значення, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету встановлено, що:
1. абз. б п. 200.4 ст. 200 ПК України відсутнє право на декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації з ПДВ за травень 2025 року на суму 5 937 грн.;
2. пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44 п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, абз. в п.200.4 ст. 200 та п.201.10 ст.201 ПК України завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за травень 2025 року на 315 914 грн.;
3. п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України не виписано та не зареєстровано протягом граничного строку податкові накладні за травень 2025 року на суму ПДВ 315 914,01 грн. Штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН визначаються згідно зі ст. 120-1.2 ПК України.
За результатами розгляду заперечення ТОВ “АРС.” прийнято рішення, на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України, провести позапланову документальну перевірку ТОВ “АРС.” щодо питань, що є предметом заперечення №12-08/25 від12.08.2025 (вхідний ГУ ДПС №97425/6/ЕКПП від 13.08.2025) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175.
Так, контролюючим органом на підставі направлень від 27.08.2025 №8768 та №8769 виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС.” від 26 серпня 2025 року №5351-п та на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, враховуючи заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 ТОВ “АРС.” на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04- 36-07-06/37806175, та протокол засідання комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.08.2025 №446/04-36-07-06/37806175, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “АРС.” щодо питань, що є предметом заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 (вхідний ГУ ДПС №97425/6/ЕКПП від 13.08.2025) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175.
За результатом проведеної перевірки складено акт від 22.09.2025 №4069/04-36-07-06/37806175 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС.” щодо питань, що є предметом заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 (вхідний ГУ ДПС №97425/6/ЕКПП від 13.08.2025) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175".
Згідно розділу 4. Висновок акту перевірки від 22.09.2025 №4069/04-36-07-06/37806175, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у Декларації за травень 2025 з урахуванням періодів безперервного формування від`ємного значення, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету встановлено, що:
1. пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44 п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, абз. в п.200.4 ст. 200 та п.201.10 ст.201 ПК України завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за травень 2025 року на 315 914 грн.;
2. п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України не виписано та не зареєстровано протягом граничного строку податкові накладні за травень 2025 року на суму ПДВ 315 914,01 грн. Штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН визначаються згідно зі ст. 120-1.2 ПК України.
На підставі акта перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175, з урахуванням акта від 22.09.2025 №4069/04-36-07-06/37806175 ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті податкові повідомлення рішення:
- №0537240706 від 29.09.2025 форми “В4” яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 315 914 грн.
- №0537300706 від 29.09.2025 форми “ПН” яким згідно зі ст. 120 ПКУ застосовано штраф в розмірі 5% обсягу (без ПДВ) у сумі 3 400 грн.
- №0537290706 від 29.09.2025 форми “ПС” яким на підставі п.п54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз. 1,2 п.121.1 ст.121 ПКУ застосовано штрафні санкції у сумі 1 020 грн.
Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до перевірки не були надані документи на підтвердження правомірності списання ТМЦ на виробництво, відтак податковий орган дійшов правильного висновку про заниження позивачем сум податку з ПДВ.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI(далі -ПК України).
Підпунктами 16.1.2 і 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу)
Згідно ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України – для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 44.3 п. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.
Згідно з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Такими документами, у розумінні пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу, є документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-ХІУ (зі змінами та доповненнями), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704).
Згідно пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; 
первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Статтею 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. 
Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст. 2 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 “Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” (далі наказ №88) встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. 
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року N 318 (зі змінами та доповненнями), передбачає загальні принципи Групування витрат діяльності підприємства за статтями калькуляції та елементами витрат з поділом на виробничі витрати звичайні (передбачені нормами і технологією виробництва) та наднормативні виробничі витрати.
Наднормативними виробничими витратами вважається витрачання (використання) ресурсів на виробництво понад норми, нормативи, розцінки тощо, затверджені уповноваженим органом.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України “Про Бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підприємство забезпечує облік витрат діяльності за статтями та елементами затрат з поділом їх на витрати у межах норм і наднормативні. 
Наднормативні витрати включаються до собівартості, якщо такі витрати не пов`язані з нестачами, псуванням, нетехнологічним використанням та порушенням правил зберігання, за рішенням уповноваженої особи (керівника) підприємства.
Як зазначалось вище, відповідно до статті 9 цього Закону підставою для відображення у бухгалтерському обліку фактів господарських операцій (витрачання ресурсів) є первинні документи, які повинні містити, зокрема, інформацію про зміст, нормоване і наднормативне (з поясненням обставин) витрачання (використання) ресурсів.
З наведених вище законодавчих приписів випливає, що первинні документи, які підтверджують дані бухгалтерського та податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкту оподаткування.
В іншому випадку, первинні документи, які не відображають реального руху активів, є недостовірними.
Так, контролюючим органом на підставі направлень від 27.08.2025 №8768 та №8769 виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “АРС” від 26 серпня 2025 року №5351-п та на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, враховуючи заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 ТОВ “АРС” (код ЄДРПОУ 37806175) на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175, та протокол засідання комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.08.2025 №446/04-36-07-06/37806175, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “АРС” щодо питань, що є предметом заперечення №12-08/25 від 12.08.2025 (вхідний ГУ ДПС №97425/6/ЕКПП від 13.08.2025) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175.
Під час перевірки, за допомогою аналізу наданих до перевірки первинних документів, а саме калькуляції виробничої собівартості продукції, аналіз по бухгалтерським рахункам 201, 23 та 26 податковим органом встановлено перевищення списання сировини у виробництво (“Винти”, “Деталі із пінополіуретану”, “Меблева тканина”, “ОДСП”, “Поролон”, “Шурупи універсальні”, “Фанера”, “Пружинні блоки” та інше) по бухгалтерському обліку ніж визначено в калькуляціях виробничої собівартості продукції на загальну суму 1 579 570,02 грн., сума ПДВ 315 914,01 грн., в т.ч. по періодам: березень 2025, квітень 2025,травень 2025.
Судом встановлено, що позивачем до перевірки не надані первинні документи щодо фактичного руху активів, перевіркою встановлено факт відсутності використання товару (“Винти”, “Деталі із пінополіуретану”, “Меблева тканина”, “ОДСП”, “Поролон”, “Шурупи універсальні”, “Фанера”, “Пружинні блоки” та інше) в господарській діяльності підприємства, що за даними бухгалтерського обліку списано у виробництво без документального підтвердження даних операцій у період березень – травень 2025 року на загальну суму 1 579 570,02 грн., сума ПДВ 315 914,01 грн.
Так, під час перевірки відповідачем встановлено, що відповідно наказу ТОВ “АРС.” №11 від 31.08.2023 Про порядок списання сировини/матеріалів у виробництво :
“ 1. Встановити порядок списання сировини/матеріалів у виробництві:
1.1. Списання сировини/матеріалів здійснювати по факту виробництва готової продукції, з урахуванням кількості витраченої сировини/матеріалів та фактичного виходу продукції.
1.2. Визначити норми списання сировини/матеріалів у межах калькуляції виробничої собівартості одиниці продукції.
1.3. Відхилення від встановленого діапазону нормативного виходу готової продукції фіксувати в актах, затверджених комісією, із зазначенням причин (технологічні втрати, брак, якість сировини тощо).
2. Організація обліку списання сировини:
2.1. Бухгалтерський облік витрат сировини вести відповідно до:
П(С)БО 9 “Запаси”, де визнання та оцінка запасів здійснюється за первісною вартістю;
П(С)БО 16 “Витрати”, що регулює порядок обліку витрат виробництва, у тому числі прямих матеріальних витрат.
2.2. Списання сировини/матеріалів проводити на підставі:
Актів списання сировини/матеріалів за операційний цикл – місяць
2.3. Списання проводити на рахунок 23 “Виробництво” із подальшим оприбуткуванням на рахунок 26 “Готова продукція” за її фактичною кількістю.
3. Затвердити такі форми документів для обліку списання сировини:
3.1. Акт списання сировини/матеріалів – із зазначенням використаної списання сировини/матеріалів у кількісному та вартісному виразі.
3.2. Калькуляція виробничої собівартості одиниці продукції - із зазначенням нормативної кількості сировини/матеріалів на одиницю готової продукції.
3.3. Акт понаднормового використання сировини – для фіксації відхилення від встановленого діапазону нормативного виходу готової продукції…”
В ході перевірки на підставі якої винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення та перевірки, результати якої викладено в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 29.07.2025 №3335/04-36-07-06/37806175, платником податку було надано калькуляції виробничої собівартості продукції.
Проведеним порівняльним аналізом калькуляцій наданих в обох перевірках встановлено невідповідність сировини і матеріалів використаних у виробництві.
Як обґрунтовано зазначає відповідач, з чим правильно погодився і суд першої інстанції, на підтвердження власної позиції позивачем не було надано ні до перевірки, ні до суду Акти понаднормового використання сировини, як визначено наказом ТОВ “АРС.” №11 від 31.08.2023 Про порядок списання сировини/матеріалів у виробництво. Проте, як свідчить зміст Наказу ТОВ “АРС” №11 від 31.08.2023 такі форми документів для обліку сировини передбачені на підприємстві.
Також, до перевірки не були надані технологічні карти та карти крою, норми списання ТМЦ у процесі виробництва, інші документи обґрунтування розбіжностей витрат сировини і матеріалів на одиницю продукції.
Крім того, до перевірки не надано аналітичний облік за рахунком 23 “Виробництво” за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється помісячно за перевіряємий період згідно з ІНСТРУКЦІЄЮ про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 (зі змінами та доповненнями).
Колегія суддів зазначає, що дійсно технологічні карти та карти крою, норми списання ТМЦ у процесі виробництва не є первинними документами бухгалтерського обліку, натомість, такі документи могли бути надані позивачем на підтвердження його позиції стосовно правомірності відображення списання ТМЦ на виробництво.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач заперечує проти висновків податкового органу щодо констатації невідповідності кількості списаних ТМЦ, зазначених в актах списання та наданих до перевірки калькуляціях, натомість на надає суду жодних доказів чи власних розрахунків на спростування вказаних висновків контролюючого органу, не вказує в чому конкретно полягає помилка контролюючого органу при розрахунку ТМЦ, що списані на виробництво, не спростовує розбіжності виявлені під час перевірки.
В свою чергу, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у праві №640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19, від 03.10.2023 у справі №420/534/20.
Посилання позивача на те, що податкові повідомлення – рішення підлягають скасування з огляду на те, що податковий орган не вказав конкретний підпункт чи абзац п. 198.5 ст. 198 ПК України в акті перевірки та ППР, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з акту перевірки чітко видно в чому полягає порушення позивачем податкового законодавства, наведені відповідні розрахунки є посилання на досліджені під час перевірки документи, податкові повідомлення – рішення містять посилання акт перевірки. Більше того, колегія суддів звертає увагу позивача, що формальна підстава, зокрема технічна помилка в податковому повідомленні – рішенні не може слугувати його скасуванню, за фактичного встановлення контролюючим органом факту та обставин правопорушення та його правильної кваліфікації. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АРС» – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 року в адміністративній справі №160/33191/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Постанова в повному обсязі складена 07.07.2026. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш