ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2966/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крутогорний", 49044, м.Дніпро, вул.Барикадна, буд.11-А, код ЄДРПОУ 40565350  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД", 49044, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, буд.5, код ЄДРПОУ 38507195 
про стягнення заборгованості 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 3 888,00 грн, комунальних платежів у розмірі 4 475,59 грн, пені у розмірі 468,69 грн, інфляційних втрат у розмірі 141,64 грн, 3 % річних у розмірі 46,34 грн, штрафу згідно пункту 9.5. договору у розмірі 11 664,00 грн, судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2026 справу № 904/2966/26 передано на розгляд судді Перовій О.В.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.
Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2026 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 26.05.2026.
За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 26.05.2026 була доставлена до електронного кабінету відповідача 26.05.2026 о 19:39.
З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 26.05.2026 відповідач отримав 27.05.2026.
Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/136825772) надіслано судом 26.05.2026, зареєстровано в реєстрі 27.05.2026 та забезпечено надання загального доступу 28.05.2026, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.
Так, ухвалою суду від 26.05.2026, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (27.05.2026), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 11.06.2026.
Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.
Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" (далі - відповідач, орендар) укладений договір оренди № 0125/05-1. 
Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування частину нежитлової будівлі, визначену у цьому договорі (надалі іменується "будівля" або "об`єкт оренди"), та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.
Адреса будівлі: м. Дніпро, вул.Братів П`ятигорських, 2а (Барнаульська, 2а).Об`єкт оренди має наступні характеристики: будівля - чотирьохповерхова, приміщення " 122 (інвен.№ 402), площа приміщення - 16,2 кв.м. (пункт 1.3. договору). 
Об`єкт оренди надається орендарю для заняттям індивідуальною діяльністю. Діяльність орендаря відповідає вимогам законодавства України (пункт 2.1. договору). 
За умовами пункту 3.2. договору передання об`єкту оренди орендарю оформлюється актом приймання-передачі, який оформлюється в двох примірниках і підписується сторонами.
У момент підписання акта приймання-передачі орендодавець передає орендарю ключі від об`єкту оренди, після чого персоналу орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ до об`єкту оренди. Для початку розрахунку кількості споживання орендарем комунальних послуг, в акті приймання-передачі будівлі сторони зазначають вихідні дані показників лічильників електропостачання (пункт 3.3. договору).
Пунктом 4.1. договору передбачено, що орендар зобов`язується передати будівлю орендодавцю протягом 3-х днів з моменту закінчення терміну дії цього договору або у разі дострокового розірвання договору, про що складається відповідний акт приймання-передачі.
У момент підписання акта приймання-передачі орендар зобов`язаний повернути орендодавцю ключі від об`єкту оренди. Для розрахунку кількості спожитих орендарем комунальних послуг, в акті приймання-передачі будівлі сторони зазначають показники лічильників електро-, водо-, теплопостачання (пункт 4.2. договору).
У разі дострокового розірвання договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди протягом 20 (двадцяти) днів з моменту направлення повідомлення. При відмові орендаря звільнити приміщення у зазначений термін, орендодавець має право звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду (пункт 5.4. договору). 
Нарахування орендної плати починається з моменту передачі об`єкту оренди в користування Орендаря та закінчується з моменту закінчення терміну дії цього договору і передання об`єкту оренди Орендарем Орендодавцю. Передання об`єкту оренди Орендарем Орендодавцю оформлюється актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі об`єкту оренди оформлюється в двох примірниках і підписується уповноваженими особами Орендодавця і Орендаря (пункт 6.1. договору). 
Пунктом 6.2. договору передбачено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату в національній валюті України на умовах попередньої оплати до 10 числа кожного поточного місяця оренди. Орендна плата починає нараховуватись з дати фактичної передачі об`єкту оренди орендарю, згідно з п.3.1., п. 3.2. договору.
Орендар здійснює попередній платіж у вигляді авансового внеску за два місяця оренди (за перший місяць - травень 2025 та останній місяць - грудень 2025) у сумі 7 776,00 грн, у т.ч. ПДВ - 1 296,00 грн на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х днів з дня укладення цього договору (пункт 6.3. договору).
Орендна плата складає 3 888,00 грн, в тому числі ПДВ – 648,00 грн в місяць (пункт 6.4. договору). 
У пункті 6.6. договору сторони погодили, що крім орендної плати орендар сплачує вартість спожитих ним комунальних послуг (водопостачання, каналізації, опалення, електроенергія, телекомунікаційні послуги) згідно показників відповідних лічильників на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 10 днів з дня їх отримання.
Даний договір вступає в силу з дня його складання та підписання сторонами і діє до 31 грудня 2025. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 5.1. договору). 
Дострокове розірвання цього договору можливе в наступних випадках: 
а) за ініціативою орендодавця:
- у разі погіршення об`єкту оренди з вини орендаря та його нецільового використання;
- у разі прострочення оплати орендарем орендної плати, більш ніж на 30 днів;
- у разі прострочення оплати орендарем комунальних послуг більш, ніж на 10 днів;
б) за ініціативою орендаря :
- у разі істотного погіршення або загибелі об`єкту оренди;
- у разі припинення підприємницької діяльності орендаря;
в) за угодою сторін (пункт 5.2. договору).
Відповідно до пункту 8.1. договору орендар зобов`язується, зокрема, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату та оплатити комунальні послуги відповідно до умов договору (підпункт "в"); після закінчення терміну дії цього договору або у разі дострокового розірвання договору повернути орендодавцю об`єкт оренди в порядку, встановленому цим договором, з урахуванням нормального зносу об`єкту оренди, а також здійснити повний розрахунок за користування об`єктом оренди та оплатити комунальні послуги (підпункт "д"); в разі припинення дії цього договору або його розірвання, звільнити будівлю від своїх речей в строк, визначений цим договором (підпункт "е").
У разі прострочення сплати орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення платежу (несплаченого платежу) за кожний день прострочення (пункт 9.1. договору). 
У разі порушення орендарем зобов`язань, передбачених п.п. д), е), пункту 8.1. договору, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 300 % вартості оренди за період фактичної затримки (пункт 9.5. договору).
На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди, відповідно до пункту 1.3 договору, що підтверджується актом приймання-передачі від 02.05.2025.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" за період з 01.05.2025 по 31.12.2025 нараховано відповідачу орендну плату у розмірі 31 104,00 грн. 
Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" частково сплачено заборгованість за орендну плату у розмірі 27 216,00 грн, про що свідчать платіжні інструкції від 20.06.2025 № 93 у розмірі 3 888,00 грн (за червень 2025), від 20.06.2025 № 94 у розмірі 7 776,00 грн (за травень та грудень 2025), від 03.07.2025 № 105 у розмірі 3 888,00 грн (за липень 2025), від 04.09.2025 № 143 у розмірі 3 888,00 грн (за серпень 2025), від 12.10.2025 № 170 у розмірі 3 888,00грн (за серпень 2025), від 05.11.2025 № 214 у розмірі 3 888,00 грн (за серпень 2025), а також підписаний сторонами електронними підписами без будь-яких зауважень та заперечень акт звіряння станом на 31.01.2026. 
Товариством з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" за період з 01.05.2025 по 31.12.2025 нараховано відповідачу послуги за комунальні послуги у розмірі 7 382,79 грн. 
Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" частково сплачено заборгованість за комунальні послуги у розмірі 2 907,20 грн, про що свідчать платіжні інструкції від 20.06.2025 № 95 у розмірі 370,15 грн (за травень 2025), від 31.07.2025 № 125 у розмірі 433,58 грн (за червень 2025), від 01.09.2025 № 140 у розмірі 376,63 грн (за липень 2025), від 17.11.2025 № 230 у розмірі 215,76 грн (за серпень 2025), від 17.11.2025 № 231 у розмірі 407,81 грн (за вересень 2025), від 17.11.2025 № 232 (за жовтень 2025) у розмірі 1 103,27 грн, а також підписаний сторонами електронними підписами без будь-яких зауважень та заперечень акт звіряння станом на 31.01.2026. 
Листом від 05.03.026 № 05/03-02 Товариство з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" вимагало відповідача перерахувати протягом 7 календарних днів з дня отримання вимоги заборгованість у розмірі 8 363,59 грн: 3 888,00 грн - заборгованість з орендної плати, 4 475,59 грн - компенсація спожитих комунальних послуг. Також у своєму листі позивач просив підписати акт передання-приймання нежитлового приміщення від 05.03.2025 у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди від 01.05.2025 № 0125/05-1 та повернути ключі від нежитлового приміщення. Згаданий лист був залишений відповідачем без відповіді. 
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 3 888,00 грн, комунальних платежів у розмірі 4 475,59 грн, пені у розмірі 468,69 грн, інфляційних втрат у розмірі 141,64 грн, 3 % річних у розмірі 46,34 грн та штрафу згідно пункту 9.5. договору у розмірі 11 664,00 грн. 
Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору оренди, строк дії договору, наявність акту приймання-передачі орендованого майна та акту повернення майна з оренди, наявність заборгованості зі сплати орендних платежів та вартості спожитих відповідачем комунальних послуг, наявність часткової оплати, правомірність нарахування пені, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафу. 
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). 
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України). 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статі 611 ЦК України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 ЦК України).
За змістом частини першої статті 627 Цивільного кодексу України сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять доказів того, що договір оренди від 01.05.2025 № 0125/05-1 визнавався недійсним у судовому порядку.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" перед позивачем за користування об`єктом оренди у грудні 2025 складає 3 888,00 грн, заборгованість з компенсації вартості комунальних послуг за період з листопада 2022 по грудень 2022 складає 4 475,59 коп.
З урахуванням положень пунктів 6.2., 6.6. договору строк оплати орендних платежів та вартості спожитих комунальних послуг є таким, що настав.
Матеріали справи не містять доказів повернення орендованого об`єкта після закінчення строку дії договору. 
Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість з орендної плати за договором оренди від 01.05.2025 № 0125/05-1 складає 3 888,00 грн, за комунальні послуги у розмірі 4 475,59 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому підлягає до стягнення.
Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано. 
Щодо нарахування 3 % річних у розмірі 46,34 грн за період з 11.12.2025 по 04.05.2026, інфляційних втрат у розмірі 141,64 грн за період з грудня 2025 по березень 2026, пені у розмірі 468,69 грн за період з 11.12.2025 по 04.05.2026 та штрафу у розмірі 11 664,00 грн.
Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно пункту 7.4. комерційної пропозиції № 3 споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України). 
Частиною першою статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина третя статті 549 ЦК України). 
У разі прострочення сплати орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення платежу (несплаченого платежу) за кожний день прострочення (пункт 9.1. договору). 
Пунктом 9.5. договору сторони погодили, що у разі порушення орендарем зобов`язань, передбачених п.п. д), е), пункту 8.1. договору, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 300 % вартості оренди за період фактичної затримки.
Перевіривши розрахунок позивача по стягненню 3 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, розрахований відповідно до умов договору, арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Контррозрахунок відповідач не надав. 
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України).
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати за договором оренди від 01.05.2025 № 0125/05-1 у розмірі 3 888,00 грн, заборгованості за комунальні послуги у розмірі 4 475,59 грн, 3 % річних у розмірі 46,34 грн, інфляційних втрат у розмірі 141,64 грн, пені у розмірі 468,69 грн та штрафу у розмірі 11 664,00 грн.
Щодо судових витрат.
Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (20 684,26 грн), то Товариство з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крутогорний" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД" про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ЛТД", 49044, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, буд.5, код ЄДРПОУ 38507195 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крутогорний", 49044, м.Дніпро, вул.Барикадна, буд.11-А, код ЄДРПОУ 40565350 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 01.05.2025 № 0125/05-1 у розмірі 3 888,00 грн (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок), заборгованість за комунальні послуги у розмірі 4 475,59 грн (чотири тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 59 копійок), 3 % річних у розмірі 46,34 грн (сорок шість гривень 34 копійки), інфляційні втрати у розмірі 141,64 грн (сто сорок одна гривня 64 копійки), пеню у розмірі 468,69 грн (чотириста шістдесят вісім гривень 69 копійок), штраф у розмірі 11 664,00 грн (одинадцять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 00 копійок) та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дів тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок). 

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 20.07.2026

Суддя О.В. Перова