Справа № 487/3467/26 
Провадження № 2/487/2667/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Універсальна Біржа «Рона» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Універсальна Біржа «Рона», в якій позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2/564 від 16.02.2002.
Позов мотивований тим, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований та товарній біржі без нотаріального посвідчення, відповідно до законодавства, яке діяло на той час. Умови договору виконані у повному обсязі, сторони претензій не мають. На даний час через протиріччя правових норм та неможливість визнати на даний час правочин дійсним, позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Від представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі та позивача.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. 
Представник Універсальної Біржі «Рона» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, пояснення не надіслав.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 16 лютого 2002 року на Універсальній Біржі «Рона» укладено договір №2/564 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 , купила житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Вказаний договір зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.02.2002 року за реєстровим № 17348. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
На момент переходу права власності за вказаним вище договором правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV ( 435-15 ) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р.
Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.
Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Водночас, зі змісту договору № 2/564 купівлі-продажу нерухомого майна від 16 лютого 2002 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Універсальній Біржі «Рона».
Також вказаний договір зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», що відтиском штампу на вказаному договорі та відповіддю КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.06.2026 № 14574/40.02/40/020/26.
Закон України «Про товарну біржу» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.
У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу укладений на біржі відповідно до ЗУ "Про товарну біржу", зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконаний сторонами, відповідач визнала позов, але на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо.
При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні та їх потрібно задовольнити.
Керуючись ст. ст.4, 7, 12, 89, 211, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.
Визнати дійсним договір № 2/564 купівлі-продажу нерухомого майна від 16 лютого 2002 року, укладений на Універсальній Біржі «Рона», зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 22 лютого 2002 року за реєстровим № 17348, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 , купила житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Універсальна Біржа «Рона», ЄДРПОУ: 30738104, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова, 53 .

Суддя: З.М. Сухаревич