ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/12622/25
адміністративне провадження № К/990/47759/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів - Жука А.В., 
Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 (головуючий суддя - Братичак У.В.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025 (головуючий суддя - Ніколін В.В., судді - Заверуха О.Б., Матковська З.М.)
у справі № 380/12622/25
за позовом ОСОБА_1 
до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, 
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 22.12.2020 про закінчення виконавчого провадження;
- зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження та забезпечити повне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 1.380.2019.005377 - зокрема в частині призначення пенсії з дати звернення у 2011 році.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025, на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовлено у відкритті провадження у справі № 380/12622/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерство юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.
3. При ухваленні рішень суди попередніх інстанцій керувалися тим, що судовим рішенням у справі № 380/13908/21, яке набрало законної сили, вирішено спір за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження з виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 1.380.2019.005377. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
4. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
5. На обґрунтування доводів касаційної скарги позивач указує про неправильне застосування судами приписів пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач наполягає на тому, що позов, заявлений позивачем у цій справі, не є тотожним позову у справі № 380/13908/21. Позивач переконує, що звернення до суду з цим позовом зумовлено відмовою державного виконавця у 2025 році у поновленні виконавчого провадження, що обґрунтовано новими мотивами. Тому, позивач зауважує, що підстави позову у цій справі та у справі № 380/13908/21 є відмінними, що, за позицією позивача, указує на відсутність тотожності справ. 
Позиція інших учасників справи
6. Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалися, відсутність якого, згідно з приписами частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій. 
Рух касаційної скарги
7. Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
8. Ухвалою Верховного Суду від 10.09.2026 адміністративну справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження. 
Оцінка Верховного Суду
9. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
10. Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого.
11. За правилами пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі. 
12. Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі, а саме існування судового рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спрямована на усунення випадків повторного звернення до суду та повторного вирішення спорів, які вже були розглянуті судом і остаточно вирішені по суті. Процесуальною перешкодою для повторного звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
13. Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є одночасна наявність сукупності таких умов: тотожність спору (співпадіння сторін, предмета позову та підстав позову); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання відповідним судовим рішенням законної сили.
14. Відповідні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 340/807/21, від 29.02.2024 у справі № 120/6960/23, від 16.01.2025 у справі № 420/17510/24.
15. Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення у тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їхні правонаступники не можуть повторно звертатися до суду з тими самими позовними вимогами і з тих самих підстав. Відповідні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18.
16. Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно з інформацією комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 вже зверталася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: 
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чури С.-Г.Т, які полягали у винесенні постанови від 22.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1;
- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця Чури С.-Г.Т. від 22.12.2020 ВП НОМЕР_1;
- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чуру С.-Г.Т. відкрити виконавче провадження по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України у Львівській області і виконати дане рішення суду щодо призначення пенсії ОСОБА_1 призначивши дану пенсію з часу виникнення права на призначення такої пенсії, а саме: з 08.05.2013.
17. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 380/13908/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2020 ВП НОМЕР_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
18. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 15.12.2021 у справі № 380/13908/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 380/13908/21 в частині задоволених позовних вимог скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в частині визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовлено. У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 380/13908/21 залишено без змін.
19. Як установлено судами попередніх інстанцій та не заперечується позивачем, спір у справі № 380/13908/21 та у цій справі виник між тими самими сторонами та про той самий предмет позову. 
20. У доводах касаційної скарги позивач намагається переконати суд про нетотожність підстав позову у цій справі та у справі № 380/13908/21. 
21. Водночас судами попередніх інстанцій установлено, що підставою позову у справах № 380/13908/21 та № 380/12622/25 слугувало протиправне, за доводами позивача, призначення пенсії на виконання судового рішення від 09.04.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.005377 з дати набрання таким рішенням законної сили, а не з дати звернення за призначенням пенсії.
22. Суди попередніх інстанцій зауважили, що таким доводам позивача вже надано оцінку судом апеляційної інстанції у межах розгляду справи № 380/13908/21, де суд вказав, що встановлення такої обставини на стадії виконання судового рішення, яким така обставина не встановлювалась, не буде ґрунтуватись на вимогах закону і фактично буде вирішенням спору між ОСОБА_1 та пенсійним органом щодо дати, з якої позивачу необхідно призначити пенсію, в позасудовий спосіб.
23. Отже, судами установлено, що підстави звернення позивача до суду є тотожними до тих, які переглядались у справі № 380/13908/21 та яким надавалась оцінка судом у межах розгляду справи № 380/13908/21.
24. Посилання позивача у касаційній скарзі на ту обставину, що з цим позовом звернення позивача до суду обумовлено відмовою державного виконавця у поновленні виконавчого провадження, яка є самостійним предметом спору, спростовується змістом позовної заяви. 
25. Отже, оскільки рішенням у справі № 380/13908/21, яке набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.
26. Реагуючи на подані позивачем додаткові пояснення у справі, суд зауважує, що доводи у таких здебільшого зводяться до незгоди позивача з висновками судів першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи № 380/13908/21, що не є предметом перегляду у цій справі, а тому такі не можуть аналізуватися касаційним судом у межах розгляду цієї справи. 
27. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
28. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
29. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі № 380/12622/25 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді А.В. Жук 
А.Г. Загороднюк