ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/13632/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: судді-доповідача Кальника В.В.,
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 в адміністративній справі №160/13632/25 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 
про визнання рішення та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.04.2025 за № 046150017019 про відмову у призначенні пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV ОСОБА_1 ; 
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-ІV, незалежно від віку при стажі роботи 25 років, періодів його роботи за провідними професіями з 02.12.2002 по 10.08.2008 включно та з 19.06.2016 по 13.05.2018 включно, з розрахунку 1 рік 3 місяці до пільгового стажу, що дає право на вихід на пенсію незалежно від віку при стажі роботи 25 років, за кожен 1 повний рік роботи за провідними професіями;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV, незалежно від віку при стажі роботи 25 років, періоди його роботи за провідними професіями з 02.12.2002 по 10.08.2008 включно та з 19.06.2016 по 13.05.2018 включно, з розрахунку 1 рік 3 місяці до пільгового стажу, що дає право на вихід на пенсію незалежно від віку при стажі роботи 25 років, за кожен 1 повний рік роботи за провідними професіями;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2025 про призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV, та ОСОБА_1 пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV, відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-ІV з 11.04.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, вважаючи, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням, яке було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач з рішенням не погоджується. При цьому, позивач вважає, що до розрахунку його пільгового стажу мають бути застосовані саме роз`яснення Мінсоцзабезпечення України від 20.01.1992 №8.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 відмовлено в задоволені позову. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування скарги позивач послався на те, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах його стаж роботи на підземних роботах та в металургії становив більше 10 років, тому, на переконання скаржника, відповідач повинен був застосувати роз`яснення №8 та розрахувати пільговий стаж позивача, набутий на посадах провідних професій за формулою: 1 рік роботи додатково надає 3 місяці пільгового стажу.
Відповідачі своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (позивач) 11.04.2025 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 18.04.2025 №046150017019, яке було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.
У рішенні зазначено наступне: «Відмова про призначення пенсії ОСОБА_1 .
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 11.04.2025.
Вік заявника 46 років.
Відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), право на пенсію за віком на пільгових умовах не залежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до частини 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Страховий стаж особи становить 49 років 10 місяців 21 день, в тому числі додаткові роки за списком № 1 - 22 роки.
Пільговий стаж роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії, як працівнику, зайнятому на підземних роботах не менше 25 років, становить 23 роки 4 місяці 1 день, з них:
роботи підземні, провідні професії (стаття 14-20) - 7 років 4 місяці 5 днів;
роботи підземні, професії за постановою № 202 (стаття 14-25) - 15 років 6 днів;
військова служба – 11 місяців 20 днів.
Наданими документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 10 років.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
До пільгового стажу роботи зараховано всі періоди.
Відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу.»
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Роз`яснення № 8 не підлягають застосуванню, а фактично підтверджений та правильно обчислений органами ПФУ пільговий стаж позивача є меншим за необхідні 25 років, тому, Пенсійний фонд діяв правомірно, відмовивши у призначенні пенсії, а позовні вимоги є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Колегією суддів з матеріалів справи, а саме, трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , встановлено, що книжка містить такі записи про періоди роботи позивача (мовою трудової книжки):
«Кривбасзалізрудком»
Шахта «Батьківщина»
1) 05.07.1999 принят шахта «Родина» участок №4 подземный крепильщик 3 разряда;
2) 30.11.1999 уволен по п.2 ст.36 КЗОТ Украины, по окончании практики;
ДП «Кривбасзалізрудком» Шахта «Родіна»
4) 19.02.2001 принят шахта «Родина» участок №4 подземный горнорабочий 2 разряда;
5) 30.04.2001 уволен по окончании практики, п.2 ст.36 КЗоТ Украины;
ДП «Кривбасзалізрудком» Шахта «Родіна»
8) 30.07.2001 принят шахта «Родина» участок №3 – подземный горнорабочий 2 разряда;
9) 03.09.2001 переведен шахта «родина» уч. №3 подземный горный мастер;
11) 03.11.2001 уволен по п.3 ст.36 КЗоТ Украины в связи с призывом в Вооруженные силы;
12) служба в Вооруженных Силах с 07.11.01 по 26.10.2002;
ВАТ «Кривбасзалізрудком»
Шахта «Родіна»
13) 02.12.2002 Принят шахта «Родина» участок №7 подземный горнорабочий очистного забоя 3 разряда.
14) За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Приказ №613 от 9.12.2005.
15) 11.08.2008 Переведений шахта «Родіна» дільниця №7 – гірничим майстром, зайнятим повний робочий день на підземних роботах.
23) 19.09.2016 Прийнято гірником очисного забою 3 розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах дільниці №2 шахти «Родіна». 
24) За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1. Наказ №2711 от 07.12.2015.
25) 14.05.2018 Переведено майстром гірничим, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, дільниці №2 шахти «Родіна». 
Крім цього, колегію суддів була досліджена долучена до матеріалів справи довідка від 07.04.2025 №256 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Встановлено, що Довідка була видана ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день в АТ «Кривбасзалізрудком» шахта «Родіна» за професією, посадою, які вказані у його трудовій книжці.
Суд також зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, у періоди з 02.12.2002 по 10.08.2008 та з 19.09.2016 по 13.05.2018 позивач працював гірником очисного забою.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що періоди його роботи з 02.12.2002 по 10.08.2008 та з 19.09.2016 по 13.05.2018 гірником очисного забою, яка є провідною професією відповідно до норм указаної статті, повинні бути зараховані до його пільгового стажу згідно із Постановою №202, у порядку взаємного зарахування. Також, в заяві позивач зазначав, що період проходження строкової військової служби має бути зарахований до стажу позивача відповідно до Постанови №202. При цьому, на думку позивача, при розрахунку пільгового стажу підлягає застосуванню роз`яснення Мінсоцзабезпечення України від 20.01.1992 №8.
Суд зазначає, що згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Таким чином, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію незалежно від віку мають такі категорії осіб:
- працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; а працівники
- провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Також, згідно з цією постановою, право на пенсію незалежно від віку мають гірники підземні на підземних гірничих роботах в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів. Термін такої роботи має складати не менше 25 років.
Відповідно до ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Крім цього, згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абз.2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 
Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Із долученого до матеріалів справи розрахунку стажу позивача (Форма РС-право) та оскаржуваного у цій справі рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що органи пенсійного фонду зарахували до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202, всі спірні у цій справі періоди роботи позивача у підземних умовах та за провідними професіями, та період проходження військової служби, які вказані у наведених вище трудовій книжці та довідці.
Суд встановив, що станом на час звернення позивача за призначенням пенсії та прийняття оскаржуваного у цій справі рішення, за розрахунками органів пенсійного фонду, пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202, складає 23 роки 04 місяці 04 дні, тоді як, відповідно до указаних законодавчих норм такий стаж має становити 25 років.
Щодо посилання скаржника на те, що до розрахунку його стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають бути застосовані роз`яснення від 20.01.1992 №8 Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якими, стаж роботи позивача за вказаною вище професією застосовується у кратному розмірі, з урахуванням коефіцієнту 1,3, колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа №826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.
Враховуючи те, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовим актом і не може підміняти собою і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, при цьому у відповідності до вимог Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 стосувалося порядку врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той час як позивач порушує питання щодо призначення йому пенсії за положеннями статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки роз`яснення не є нормативно-правовим актом та не може доповнювати чи підміняти собою норму Закону, як наслідок, позивач не може мати обґрунтованої надії на його застосування відповідачем на законодавчому рівні, а тому суд апеляційної інстанції вважає правильним посилання суду першої інстанції на відсутність підстав для його врахування до спірних відносин.
Зважаючи на те, що в межах розгляду цієї справи судом не встановлено порушень з боку відповідача щодо обрахунку стажу роботи позивача необхідного для призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області від 18.04.2025 №046150017019 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для задоволення позову відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим, підстав для його скасування не вбачається.
За змістом частини першої статті 316 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 в адміністративній справі №160/13632/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов