Справа № 456/3658/26
Провадження № 3/456/1560/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

24 липня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: водій відділення зв`язку в/ч НОМЕР_1 , солдат,
за частиною 3 ст. 172-11 КУпАП, – 

встановив:

Солдат ОСОБА_1 , 22.06.2026 о 13:30 год., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_1 на території тимчасового місця дислокації населеного пункту Відники, Львівської області, був відсутній на військовій службі, на телефонні дзвінки не відповідав, повернувся на військову службу через два дні, а саме о 17.05 год. 24.06.2026, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неприбуття суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.
В поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з 22.06.2026 по 24.06.2026 був відсутній на військовій службі у зв`язку з потраплянням родички в аварію.
Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які б свідчили про поважність причини його неприбуття до суду, тому суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 172-11 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ст. 1 Закон України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України було постановлено затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».
Указом Президента України №342/2026 від 27.04.2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Законом України від 28.04.2026 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» Верховною Радою України постановлено затвердити вказаний Указ Президента України №342/2026 від 27.04.2026.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом № 2105-IX від 3 березня 2022 року, яким оголошено та проведено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 172-11 КУпАП, доведена: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії А4925 №4 від 24.06.2026, в якому встановлено, що солдат ОСОБА_1 , 22.06.2026 о 13:30 год., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_1 на території тимчасового місця дислокації населеного пункту Відники, Львівської області, був відсутній на військовій службі, на телефонні дзвінки не відповідав, повернувся на військову службу через два дні, а саме о 17.05 год. 24.06.2026. В поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з 22.06.2026 по 24.06.2026 був відсутній на військовій службі у зв`язку з потраплянням родички в аварію;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.06.2026, якими підтверджуються обставини, викладені в протоколі.
Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до службової характеристики, за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе задовільно.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності викладеної у ньому інформації, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт нез`явлення військовослужбовця ОСОБА_1 вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю понад дві доби, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 172-11 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 3 ст. 172-11 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 ст. 172-11 КУпАП, у виді штрафу. 
Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», –

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя | В. М. Бораковський