ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2026 р. Справа №916/196/26

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Ткаченка Б.О. 
Руденко М.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 
у справі №916/196/26 (суддя Спичак О.М.)
за позовом Комунального підприємства "Одесміськелектротранс"
до Акціонерного товариства "Юнекс Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошини-Прозоро"
про стягнення 249 899,50 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції
Комунальне підприємство "Одесміськелектротранс" (далі - КП "Одесміськелектротранс") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Юнекс Банк" (далі - АТ "Юнекс Банк") банківської гарантії у сумі 249 899,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо виплати грошових коштів у сумі 249 899,50 грн за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 позовну заяву КП "Одесміськелектротранс" направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2026 відкрито провадження у справі №916/196/26 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання). Крім того, цією ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошини-Прозоро" (далі - АТ "Автошини-Прозоро").

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не подав банку всі необхідні документи для отримання виплати за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V, зокрема, копії листа принципала про відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, КП "Одесміськелектротранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до того що:
- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що покращення якості предмета закупівлі, на яке посилався постачальник, саме по собі не свідчить про належне виконання умов договору. Навпаки, така поведінка прямо суперечила умовам тендерної документації, технічній специфікації та вимогам законодавства у сфері публічних закупівель;
- судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам позивача щодо неможливості прийняти товар кращої якості, оскільки це становить небезпеку в експлуатації електротранспорту і, як наслідок, наражає на небезпеку пасажирів;
- суд першої інстанції залишив поза увагою, що у сфері публічних закупівель замовник не вправі приймати товар, який не відповідає умовам тендерної пропозиції та технічної специфікації, навіть якщо постачальник вважає його кращим. Інакше це призвело б до порушення принципів публічних закупівель, зокрема принципів добросовісної конкуренції, прозорості та рівного ставлення до учасників закупівлі, оскільки після завершення процедури закупівлі переможець фактично отримував би можливість змінити предмет закупівлі на власний розсуд;
- висновок суду про те, що ризик погодження умов банківської гарантії повністю покладається на замовника, є помилковим та не відповідає правовій природі банківської гарантії як самостійного способу забезпечення виконання зобов`язання.
Резюмуючи доводи апеляційної скарги КП "Одесміськелектротранс" зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам статей 13, 74, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не надав належної оцінки доказам, поданим позивачем у їх сукупності, та фактично застосував надмірно формальний підхід до оцінки змісту листа ТОВ "Автошини-Прозоро" від 30.11.2025. Натомість надані позивачем акти невідповідності, листування сторін, вимоги про усунення порушень та лист принципала у своїй сукупності підтверджують факт неналежного виконання зобов`язань та фактичної відмови від поставки товару, відповідно до погоджених умов договору. При цьому, суд не врахував, що відповідно до статті 79 ГПК України, оцінка доказів здійснюється саме з точки зору їх вірогідності та взаємного зв`язку, а не виключно через формальне буквальне тлумачення окремих фраз документа.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2026 апеляційну скаргу КП "Одесміськелектротранс" у справі №916/196/26 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Руденко М.А., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Одесміськелектротранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №916/196/26. Учасникам справи встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 04.06.2026.
28.05.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/196/26.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2026, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці з 06.07.2026 до 24.07.2026, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2026 справу №916/196/26 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Ткаченко Б.О., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2026 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу КП "Одесміськелектротранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Ткаченко Б.О., Руденко М.А.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
04.06.2026, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу КП "Одесміськелектротранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 залишити без задоволення.
Так, у своєму відзиві, АТ "Юнекс Банк" зазначає, що повністю не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а оскаржуване рішення суду першої інстанції законним, ухваленим при повному з`ясуванні обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
На переконання відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не подав банку всі необхідні документи для отримання виплати за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V, зокрема, копії листа принципала про відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТ з-П/2025/232, у зв`язку з чим правомірно відмовив у позові КП "Одесміськелектротранс" про стягнення з АТ "Юнекс Банк" банківської гарантії у сумі 249 899,50 грн.
Також, відповідач вказує, що копія листа ТОВ "Автошини-Прозоро", за своїм змістом і зовнішніми ознаками не відповідала вимогам гарантії, оскільки не містила прямого посилання чи вказівки на відмову від виконання зобов`язань за договором від 19.11.2025 №ВТ-ВМТЗ-П/2025/232. Таким чином, відповідач, перевіривши надані документи, дійшов обґрунтованого висновку, що лист ТОВ "Автошини-Прозоро" від 30.11.2025 №01/1/45 не містить інформації про безумовну відмову, а лише пропонує рішення для виконання зобов`язань, що не відповідає вимогам гарантії. Подавши документ, який не містить однозначної та чіткої відмови від зобов`язань, позивач порушив умови, з якими сам же погодився при прийнятті гарантії.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи
07.06.2026, через систему "Електронний суд", позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній надає письмові пояснення по суті спору.
Слід зазначити, що нормами ГПК України не передбачено подання такої процесуальної заяви, однак, колегія суддів враховує те, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
19.11.2025 між КП "Одесміськелектротранс" (замовник) та ТОВ "Автошини-Прозоро" (постачальник) укладено договір про закупівлю №ВТ-ВМТз-П/2025/232, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність (поставити) замовнику товар, загальна кількість, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одну одиницю виміру та загальна вартість якого визначені у специфікації (додаток №1), а замовник - прийняти та оплатити його на умовах цього договору.
Пунктом 1.2 договору встановлено, що товаром є шини.
За умовами пункту 3.1 договору постачання здійснюється в залежності від потреби замовника, яка оформлюється заявкою. Строк поставки товару складає 3 календарні дні з дня отримання заявки замовника.
Згідно з пунктом 10.1 договору, для належного виконання всіх умов договору постачальником, замовнику надано забезпечення виконання договору у вигляді банківської гарантії від 14.11.2025 №2025/1/5449/V на суму 249 899,40 грн, оформленої від АТ "Юнекс Банк".
За будь-яке одноразове порушення постачальником умов цього договору замовник має право в односторонньому порядку стягнути на свою користь в повному обсязі розмір наданого забезпечення. Стягнення забезпечення виконання договору не звільняє постачальника від сплати інших штрафних санкцій, передбачених договором, а також від належного виконання постачальником умов цього договору в подальшому до закінчення строку його дії (пункт 10.3 договору).
14.11.2025 АТ "Юнекс Банк" для забезпечення виконання принципалом - ТОВ "Автошини-Прозоро" своїх зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232 видано банківську гарантію №2025/1/5449/V на суму 249 899,50 грн, за умовами якої банк безвідклично зобов`язується протягом 5-ти робочих днів сплатити бенефіціару суму у розмірі 249 899,40 грн (в редакції змін №1 від 18.11.2025) за першою його вимогою з посиланням на цю гарантію, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням (як повністю, так і частково) принципалом своїх зобов`язань у відповідності до договору із зазначенням обставин порушення принципалом своїх зобов`язань, передбачених договором.
До вимоги про сплату по гарантії мають бути додані:
1) копія договору;
2) копії документів, що підтверджують невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором;
3) копія письмової вимоги до принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених договором;
4) копія листа принципала про відмову від виконання ним зобов`язань, передбачених договором.
Така письмова вимога бенефіціара повинна бути надана гаранту не пізніше 01.02.2026 включно.
Всі копії документів, що додаються до вимоги, повинні бути засвідчені підписами уповноважених осіб, скріплені відбитком печатки бенефіціара (у разі наявності).
Однією з підстав повернення бенефіціаром забезпечення виконання зобов`язання є виконанням принципалом договору про закупівлю.
Всі вимоги за цією гарантією мають бути надані разом із оригіналом гарантії та копією підписаного договору до або на дату закінчення її дії.
Як стверджує позивач, 21.11.2025 він направив відповідачу заявку на поставку №025/106/1899.
В свою чергу, відповідач здійснив поставки партій товару. Однак, 24.11.2025 та 28.11.2025 позивач встановив невідповідність товару вимогам договору про закупівлю та технічної специфікації, у зв`язку з чим товар не був прийнятий позивачем.
За результатами приймання складено акти про невідповідність товару, в яких зафіксовано недопоставку, невідповідність кількості, асортименту та якості товару умовам договору.
28.11.2025 позивач направив постачальнику вимогу про поставку товару у повному обсязі та про те, щоб постачальник забрав той товар, який не відповідав вимогам.
У відповідь постачальник надіслав листа від 30.11.2025 №01/1/45, в якому вказав, що: "частина поставленого товару не відповідає специфікації договору, оскільки поставлена з кращими технічними характеристиками без збільшення вартості товару".
Як вказує позивач, відповідач не здійснив заміну товару та не поставив товар належної якості, яка б відповідала умовам технічної документації та договору про закупівлю.
02.12.2025 позивач направив банку вимогу про сплату грошової суми за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V.
До вказаної вимоги бенефіціар долучив:
1. Копію договору про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232;
2. Копію заявки про поставку товару від 21.11.2025 №025/106-1889;
3. Копію акта про невідповідність товару від 24.11.2025;
4. Копію акта про невідповідність товару від 28.11.2025;
5. Скриншот відправки заявки на електронну пошту від 21.11.2025;
6. Копію письмової вимоги до ТОВ "Автошини-Прозоро" від 28.11.2025;
7. Скриншот відправки вимоги електронною поштою;
8. Копію листа ТОВ "Автошини-Прозоро" від 30.11.2025 №01/1/45;
9. Скриншот надходження листа;
10. Банківську гарантію від 14.11.2025 №2025/1/5449/V.
В подальшому, листом від 15.12.2025 №25.3-16962 банк повідомив, що лист ТОВ "Автошини-Прозоро" від 30.11.2025 №01/1/45, який за твердженням позивача, є відмовою виконати принципалом зобов`язання за договором про закупівлю, не містить інформації про те, що принципал відмовляється виконувати зобов`язання.
Крім того, банк повідомив, що банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V встановлено, що всі копії документів, що додаються до вимоги, повинні бути засвідчені підписами уповноважених осіб, скріплені відбитком печатки бенефіціара (у разі наявності). Однак, позивачем не додано документ, яким директора КП "Одесміськелектротранс" уповноважено засвідчувати копії документів своїм підписом.
За таких обставин банк відмовив позивачу у виплаті за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V.
Повторно банк листом від 09.01.2026 №25.3-561 відмовив позивачу у виплаті за банківською гарантією, вказавши на те, що лист принципала від 30.11.2025 №01/1/45 не є листом про відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232.
Таку відмову від здійснення виплати за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V позивач вважає неправомірною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 249 899,50 грн.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зауважив, що лист про відмову від виконання зобов`язань ТОВ "Автошини-Прозоро" за своїм змістом і зовнішніми ознаками не відповідав вимогам гарантії, оскільки не містив прямого посилання чи вказівки на відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи
Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 ЦК України).
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України).
Статтею 560 ЦК України визначено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, бенефіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед бенефіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта. 
Такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №904/1156/19.
За змістом статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
Так, у Положенні про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Вказаним Положенням передбачено, що безвідклична гарантія - це гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.
Основною з функцій гарантій, зокрема і банківської гарантії, є забезпечувальна функція, яка полягає в тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром.
За змістом статей 561, 566 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.
Згідно з частиною 1 статті 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.
При цьому, відповідно до пункту 2 глави 4 розділу II Положення одержана вимога/повідомлення Бенефіціара або банку Бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти Бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.
Таким чином, забезпечувальна функція банківської гарантії виявляється у відносинах між бенефіціаром та принципалом, а не між бенефіціаром та гарантом. Натомість у відносинах між бенефіціаром та гарантом виникає окреме грошове зобов`язання, незалежне від зобов`язання за участю бенефіціара та принципала. Тому гарант має сплатити грошову суму, якщо виконані саме умови гарантії. Втручатися у відносини між бенефіціаром та принципалом, зокрема вирішувати, чи виконав принципал грошове зобов`язання за договором між бенефіціаром та принципалом, а відтак і про те, чи припинене основне зобов`язання виконанням, гарант не вправі.
У постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що законодавчі положення про те, що гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, слід розуміти таким чином, що звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплати грошової суми у випадку, коли принципал не порушив основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням або з інших підстав, чи є недійсним) є правопорушенням. Водночас це правопорушення спрямоване проти принципала, а не проти гаранта, і воно не впливає на обов`язок гаранта по сплаті відповідної суми за гарантією.
Положення закону про те, що кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією (частина 3 статті 563 ЦК України), слугує меті ідентифікації порушення зобов`язання, а відтак, конкретизації банківської гарантії, і не вказує на обов`язок гаранта перевіряти таке порушення. Адже гарант може видати на користь одного й того ж бенефіціара декілька банківських гарантій за зверненням одного й того ж принципала у зв`язку з одним чи декількома договорами з бенефіціаром з різними умовами, що передбачають сплату за гарантіями у різних випадках.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 14.11.2025 АТ "Юнекс Банк" для забезпечення виконання принципалом - ТОВ "Автошини-Прозоро" своїх зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232 видано банківську гарантію №2025/1/5449/V на суму 249 899,50 грн, за умовами якої банк безвідклично зобов`язується протягом 5-ти робочих днів сплатити бенефіціару суму у розмірі 249 899,40 грн (в редакції змін №1 від 18.11.2025) за першою його вимогою з посиланням на цю гарантію у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням (як повністю, так і частково) принципалом своїх зобов`язань у відповідності до договору із зазначенням обставин порушення принципалом своїх зобов`язань, передбачених договором.
До вимоги про сплату по гарантії мають бути додані:
1) копія договору;
2) копії документів, що підтверджують невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором;
3) копія письмової вимоги до принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених договором;
4) копія листа принципала про відмову від виконання ним зобов`язань, передбачених договором.
Відмова виконувати зобов`язання повинна бути чіткою, не може бути двозначною. Вона повинна прямо вказувати на намір припинити, наприклад, договірні відносини, а не просто констатувати наявність проблем чи призупиняти виконання.
У той же час, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Автошини-Прозоро" у листі від 30.11.2025 №01/1/45 не висловило відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232.
Навпаки, принципал вказав, що він поставив товар кращої якості (з кращими технічними характеристиками) та запропонував позивачу внести зміни до договору про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232, якими б зменшувалась ціна договору та покращувались якості предмета закупівлі.
При цьому, судова колегія відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем вимог законодавства у сфері публічних закупівель, оскільки згідно з пунктом 3 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що лист ТОВ "Автошини-Прозоро" від 30.11.2025 №01/1/45 є односторонньою відмовою від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232.
Крім того, суд першої інстанції зауважив, що передумовою укладення договору про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232 є надання постачальником банківської гарантії, текст якої повинен досліджуватись замовником (в даному випадку КП "Одесміськелектротранс") перед підписанням договору про закупівлю з метою встановлення обставин реальної можливості замовником виконати банківську гарантію у випадку настання відповідних обставин.
Тому ризик того, що замовник погодив такі умови виплати за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V, які не у повній мірі дають замовнику реальну можливість реалізувати своє право на отримання виплати, несе саме замовник.
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З огляду на наведене, оскільки позивач не подав банку всі необхідні документи для отримання виплати за банківською гарантією від 14.11.2025 №2025/1/5449/V (зокрема, копії листа принципала про відмову від виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 19.11.2025 №ВТ-ВМТз-П/2025/232), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга КП "Одесміськелектротранс" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на КП "Одесміськелектротранс".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 у справі №916/196/26 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Одесміськелектротранс".
4. Матеріали справи №916/196/26 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло 

Судді Б.О. Ткаченко

М.А. Руденко