| Справа № 478/760/26 Провадження № 2/478/516/2026

Р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2026 року с-ще Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: 
головуючого судді  Томашевського О.О.,
за участю:
секретаря   Шинкарюка М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-ща Казанка, в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.08.2005 року вони із відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Дзержинським відділом реєєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 446.
Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. 
Відтак, позивач просить суд розірвати шлюб між ними.
Ухвалою Казанківського районного суду від 12 червня 2026 року заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
16 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від позивачки до суду надано заяву про усунення недоліків та надано платіжну інструкцію №8418-3543-3630-3332 від 15.06.2026 року, що підтверджує сплату судового збору.
Ухвалою суду від 17 червня 2026 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Згідно поданих заяв сторони просили провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечував. 
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. 
Від шлюбу, сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 18.11.2010 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області. 
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. 
Спори щодо місця проживання та спільного майна, на теперішній час між сторонами відсутні.
Частиною 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1 ст. 55 СК України.
Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).
На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, з урахуванням небажання сторін перебувати в шлюбі, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 142, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 27.08.2005 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстрований за актовим записом № 446, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 – розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 29.07.2026 року.
Суддя    О.О. Томашевський