15.07.26
22-ц/812/1362/26
Справа № 490/617/25 Головуюча у 1-й інстанції Черенкова Н. П.
Провадження № 22ц/812/1362/26    Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О. 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 липня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючої - судді: Ямкової О. О.,
суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В., 
із секретарем : Повертайленко Ю. В., 
за участю: представника відповідача – Хроменкова В. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , 
яка подана від його імені представником ОСОБА_2 ,
на заочне рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 квітня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Черенкової Н. П. в залі суду в місті Миколаєві о 9 год зі складанням повного судового рішення у справі
за позовом 
Міського комунального підприємства (далі - МКП) «Миколаївводоканал»
до ОСОБА_1 
про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, - 

В С Т А Н О В И Л А: 
У січні 2025 року МКП «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентської плати станом на жовтень 2024 року в загальній сумі 141 310 грн 75 коп. 
В обґрунтування позову зазначило, що підприємство надає послуги з водопостачання та водовідведення до квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстроване місце проживання відповідача.
За отримані послуги, нараховані позивачем за визначений період, за відсутністю приладу обліку з водопостачання та за нормами благоустрою помешкання «багатоквартирні житлові будинки» з централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням, з урахуванням абонентської плати, відповідач своєчасно плату не здійснював.
Посилаючись на ці обставини, підприємство вважало наявними підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиті послуги відповідно до норм споживання. 
Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. 
Заочним рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 квітня 2025 року позов МКП «Миколаївводоканал» задоволено, ухвалено про стягнення на його користь з ОСОБА_1 141 310 грн 75 коп. загальної суми боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення, і за абонентську плату до квартири АДРЕСА_1 . Розподілено судові витрати. 
При ухваленні рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності пред`явлених постачальником послуг вимог, з огляду на обов`язок особи, що проживає в квартирі, оплачувати спожиті послуги.
13 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подана заява про перегляд заочного рішення, з огляду на його необізнаність про слухання справи та наявність суттєвих обставин, які впливають на суть ухваленого судом рішення.
Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 березня 2026 року відповідачу ОСОБА_1 поновлено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду.
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 28 квітня 2026 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та невідповідність заочного рішення суду фактичним обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову підприємства. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про безумовне скасування заочного рішення суду, у зв`язку з відсутністю належного повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, що позбавило його надати належні докази по справі, заявити зустрічний позов та надати пояснення по суті пред`явлених вимог. 
Також вказав на безпідставність задоволення вимог, з огляду на не залучення до участі у справі власниці цього майна та його проживання з 5 листопада 2022 року за іншою адресою та не споживання будь-яких послуг, що надані позивачем. 
Відзиву на подану апеляційну скаргу позивачем не надано.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом МКП «Миколаївводоканал» з призначенням справи до розгляду у судове засідання (а.с.18)
Копія ухвали судді з копією позову із додатками направлені на ім`я відповідача за зареєстрованою адресою місця проживання, однак йому не вручені за закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції (а.с.19-20).
Інша судова повістка про дату судового засідання, призначеного на 10 квітня 2025 року, у якому судом ухвалено заочне рішення, на адресу відповідача судом не направлялася (а.с.22). 
Таким чином, за матеріалами справи, колегією суддів встановлено, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, а отже не міг реалізувати свої процесуальні права у відповідності до статей 11-13 ЦПК України, оскільки судова повістка про виклик особи згідно до положень частини 5 статті 128 ЦПК України йому вручена не була. Тобто судом першої інстанції під час розгляду справи за позовом пред`явленим до ОСОБА_1 допущено процесуальне порушення щодо належного повідомлення відповідача про дату та час слухання його справи.
Процесуальне порушення, яке допущено судом першої інстанції щодо належного повідомлення учасника справи про дату, час і місце судового засідання, за положеннями пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.
За наведеного, колегія суддів висновує про необхідність скасування заочного рішення суду, ухваленого у справі, та постановлення нового про відмову у задоволенні позову МКП «Миколаївводоканал» пред`явленого до ОСОБА_1 , враховуючи наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 (а.с.9, 79, 99), починаючи з 26 лютого 2010 року був зареєстрований в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 , звідки 5 листопада 2022 року виїхав та був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у АДРЕСА_2 , а з 6 березня 2026 року скасував свою реєстрацію у квартирі АДРЕСА_1 .
У квартирі спільного заселення №8, крім ОСОБА_1 є зареєстрованими ще п`ять осіб, які не брали участь у розгляді справі та до них вимог підприємством за цим позовом вимог не пред`явлено (а.с.9). Зокрема, досі значиться зареєстрованою ОСОБА_3 , яка є попередньою власницею кімнати площею 18,1кв.м., та якою за наявністю спорідненості здійснена реєстрація відповідача ОСОБА_1 за своєю адресою.
Після смерті ОСОБА_3 , належна їй одна кімната площею 18,1кв.м. у квартирі спільного заселення №8 перейшла в порядку спадкування ОСОБА_4 , якою зареєстровано відповідне право власності 7 травня 2019 року, але позивачем до неї вимог не пред`явлено та до участі у справі вона, як власниця житла не залучена (а.с.79, 92-94).
Також з наданого позивачем розрахунку вимог та заочного рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 лютого 2025 року вбачається (а.с.10-12, 95-96), що за адресою: АДРЕСА_3 позивачем МКП «Миколаївводоканал» відкрито два знеособлених окремих рахунка № НОМЕР_1 та № НОМЕР_1 з метою надання послуг з центрального водовідведення та водопостачання, тобто без зазначення осіб споживачів, на які відкрито ці рахунки, та з проведенням нарахування вартості послуг згідно до встановлених норм споживання на одну особу без застосування фактичного споживання, у зв`язку з відсутністю встановлених приладів обліку. При тому за відсутністю даних про осіб, на ім`я яких відкриті ці рахунки, можна зробити висновок, що у даній справі постачальником послуг пред`явлені вимоги до відповідача ОСОБА_1 та вказано особовий рахунок № НОМЕР_1 , а у іншій справі, де судом ухвалено заочне рішення від 25 лютого 2025 року – інший рахунок № НОМЕР_2 з пред`явленням вимог до інших зареєстрованих у цій квартирі осіб, таких як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.9, 95-96), а не ОСОБА_1 ..
Отже, аналізуючи встановлені обставини справи, слід з достатньою вірогідністю припустити, що особовий рахунок № НОМЕР_1 було відкрито задля споживання послуг з центрального водовідведення та водопостачання власницею кімнати площею 18,1кв.м. 
У самому розрахунку боргу, пред`явленого до стягнення з ОСОБА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с.10-12) міститься посилання на врахування сум погашень, здійснених невідомою особою в порядку здійснення виконавчого провадження. Втім, дані про відкриті виконавчі провадження відносно відповідача ОСОБА_1 , де стягувачем є МКП «Миколаївводоканал», у автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні (а.с.97-98).
Також під час розрахунку за споживання наданих послуг позивачем здійснено нарахування в сумах, що є більшими, ніж споживання однією особою.
За змістом статей 322, 379, частини 2 статі 382 ЦК України забезпечення належного утримання та належного санітарного, протипожежного і технічного стану житла, забезпечення його технічного обслуговування покладається на власника, який зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. 
Тобто саме на власника згідно до статей 150, 156 ЖК України та статей 379, 382-383 ЦК України покладається тягар утримання майна, яке ним використовується для власного проживання чи проживання членів сім`ї. 
За такого плата за комунальні послуги з власника та осіб, що разом з ним проживають, береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до статей 67, 162 ЖК України. 
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначається, що комунальними послугами є послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
У цьому порядку, за приписами положень Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008р. №190, Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Мінрегіону від 1 грудня 2017 р. № 316, постанови Кабінету Міністрів України №690 від 5 липня 2019 року, в редакції постанови №85 від 2 лютого 2022 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», індивідуальним споживачем послуг, зокрема, послуги з водопостачання та водовідведення до житлового приміщення, є особа, яка є власником житла або з його дозволу споживає надані послуги шляхом укладення відповідного договору або без за фактом самого споживання та їх оплати. 
Тому зобов`язання з надання, споживання та оплати комунальних послуг виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, та відповідно до статті 509 ЦК України і означають правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника виконання його обов`язку.
Разом з тим, за обставинами справи колегією суддів встановлено, що вимоги за особовим рахунком № НОМЕР_1 пред`явлено не до усіх осіб, зокрема, власниці приміщення та за період індивідуально невизначеного їх споживання.
Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов передчасно висновку про стягнення сум за спожиті послуги з ОСОБА_1 , в тому числі і за той період, за який ним надані позивачем послуги не споживалися, не роз`яснив позивачу необхідність залучення до участі у справі усіх належних відповідачів та розглянув справу з порушенням прав та інтересів таких осіб, які не були залучені як відповідачі та не брали участь під час розгляду справи. 
За таких обставин колегія суддів вважає наявними підстави для скасування рішення відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, як у зв`язку з розглядом справи без участі особи, яка не належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, так і за відсутністю належного відповідача у справі.
У відповідності до статті 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести за рахунок позивача, а сплачений відповідачем судовий збір у розмірі 3 633 грн 60 коп. за перегляд справи в суді апеляційної інстанції слід стягнути на його користь за рахунок позивача. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Заочне рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги - відмовити.
Стягнути з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 633 грн. 60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 

Головуюча    О. О. Ямкова

Судді     Т. В. Крамаренко 

О. В. Локтіонова